Справа № 487/3801/22
Провадження № 1-кп/487/299/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000062 від 11.02.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

15.01.2022 приблизно о 15:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись неподалік касової зони супермаркету «ГІППО», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Шосейна, 15, діючи таємно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вони явлються непомітними для оточуючих, маючи реальну можливість вжити заходів для встановлення власника картки, здійснив крадіжку банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_6 , яка у розумінні норм ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відноситься до офіційного документа. Заволодівши викраденою банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, у вчиненні якого визнається винним.

Крім того, 15.01.2022 у період часу з 15:01 год. по 16:28 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «ГІППО» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна 15/1, діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , таємно викрав з банківського рахунку грошові кошти у сумі 446,60 грн. шляхом придбання товарно-матеріальних цінностей у вказаному супермаркеті. В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи при собі товарно-матеріальні цінності, придбані за допомогою банківської картки ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись грошовими коштами викраденими з банківського рахунку на суму 446,60 грн., як своєю власністю, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на 446,60 грн.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у вчиненні якого визнається винним.

Крім того, 15.01.2022 в період часу з 16:43 год. по 17:16 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою м. Миколаїв, вул. Будівельників 10/2, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_6 , здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 2145 грн. шляхом придбання товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «Золота країна», після чого утримуючи при собі товарно-матеріальні цінності, придбані за допомогою банківської картки ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошовими коштами викраденими з банківського рахунку на суму 2145 грн., як своєю власністю, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2145 грн.

Також, 15.01.2022 в період часу з 17:49 год. по 17:58 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою м. Миколаїв, пр.. Богоявленський, 21, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_6 , здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 820,29 грн. шляхом придбання товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «РУШ», після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошовими коштами викраденими з банківського рахунку на суму 820,29 грн., як своєю власністю, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 820,29 грн.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у вчиненні якого визнається винним.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень та пояснив, що в січні 2022 року він працевлаштувався в супермаркет «ГІППО» охоронцем. 15.01.2022 у супермаркеті він знайшов банківську картку та використав її для придбання цигарок у супермаркеті, потім в той же день в ювелірному магазині за допомогою цієї ж картки купив ланцюжок та каблучку, а далі в магазині «Єва» придбав сумочку та парфуми.

На уточнюючі запитання обвинувачений пояснив, що банківську карту він знайшов в супермаркеті «ГІППО» на столі, де залишають свої речі працівники супермаркету. Частково знав, що це не його картка, але переплутав її бо у нього також була така сама золота універсальна картка Приватбанку. На такій самій золотій картці, яка належить йому, у нього було 300 доларів США, які він спочатку знімав з картки, а потім обмінював на гривню. В супермаркеті «ГІППО» він купив 3 пачки цигарок та запальничку, сплативши за це карткою приблизно 300 грн. Потім в магазині «Золота країна» купив золотий ланцюжок, золоту каблучку та коробку для прикрас, розрахувався також цієї ж карткою. Потім в магазині «Єва» купив сумку та 2 парфуми, розрахувався цією ж банківською карткою. Потім в магазині купив собі кофе та поїхав додому. В подальшому йому зателефонував начальник охорони та повідомив про необхідність наступного дня привезти викрадену карту та гроші за придбаний товар у супермаркеті, інакше на нього подадуть до суду. Наступного дня він приїхав до супермаркету «ГІППО» та віддав начальнику охорони картку потерпілого та 200 грн. за придбані у супермаркеті цигарки. В подальшому йому також телефонував потерпілий та казав повернути гроші, інакше він звернеться до поліції, після того, як слухавку взяла його мати, потерпілий розмовляв з нею підвищеним тоном, чого він не міг дозволити.

До теперішнього часу він не відшкодував завдану потерпілому шкоду, оскільки не знає номеру рахунку, на який необхідно переказати гроші.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 15.01.2022 він через банкомат, який знаходиться у приміщенні супермаркету «ГІППО» по вул. Шосейній в м. Миколаєві, сплачував за допомогою своєї банківської картки «Універсальна» Приватбанку, яка є кредитною карткою, за комунальні послуги та забув її у банкоматі. Потім він пішов за покупками та на касі виявив відсутність картки. Через 15-20 хвилин він повернувся до банкомату, але картки там не було. Він підійшов з цим питанням до охоронців, але вони нічого не бачили. Ввечері того ж дня на телефоні він побачив повідомлення, що з його банківської картки знімаються гроші. Через декілька днів він знову підходив до охоронців супермаркету «ГІППО», які йому повідомили, що його картку викрав їх стажер, після чого начальник охорони супермаркету повернули йому картку та грошові кошти приблизно 300 грн., а також дали йому номер телефону цього стажера. Він зателефонував за цим номером та просив обвинуваченого повернути йому викрадені кошти, той пообіцяв через тиждень повернути. Коли він зателефонував йому вдруге обвинувачений сказав, що не може повернути йому гроші. А потім обвинувачений перестав відповідати на його телефонні дзвінки. Після цього він звернувся із заявою до поліції. В подальшому приблизно в серпні 2022 року обвинувачений зателефонував йому та почав погрожувати, був обурений тим, що потерпілий звернувся до поліції, посилаючись на те, що обіцяв повернути йому гроші. Але до теперішнього часу викрадені з картки гроші так і не повернув. При призначенні покарання потерпілий просив врахувати те, що обвинувачений не розкаявся та заслуговує на покарання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що в січні 2022 року він працював начальником охорони супермаркету «ГІППО», який розташований за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна, 15/1. 17.01.2022 він прийшов на зміну та попередній напарник повідомив йому про інцидент із викраденням банківської картки. Подивившись відеозапис камер спостереження виявили, що банківську картку взяв їх стажер ОСОБА_8 цієї картки ОСОБА_9 купував у супермаркеті цигарки. 17.01.2022 ОСОБА_9 приніс та віддав йому банківську картку потерпілого та гроші 200 грн., які в подальшому були повернуті потерпілому. Також свідок пояснив, що біля кас є стіл адміністратора на якому знаходиться коробка, в яку вони складають загублені покупцями або забуті у банкоматі банківські картки. Особисті речі охоронців на цьому столі не зберігаються, оскільки їх речі зберігаються у роздягальні, яка знаходиться окремо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що 15.01.2022 вона працювала на касі в супермаркеті «ГІППО». ОСОБА_9 купував на її касі цигарки та розраховувався карткою. ОСОБА_9 в їх супермаркеті стажувався на посаду охоронця десь з 10.01.22. Зі слів інших касирів знає, що ОСОБА_9 намагався позичити у дівчат гроші. Додатково пояснила, що за стойкою адміністратора на столі є кишеня, в якій зберігаються загублені банківські картки, також на столі адміністратора можуть залишати свої особисті гаманці касири супермаркету, але охоронці там не зберігають свої речі, оскільки вони зберігають свої речі у роздягальні.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України підтверджується доказами фактичними даними, отриманими у передбаченому КПК України порядку, які містяться у речових доказах, показах, зафіксованих у процесуальних документах, висновках експертів та безпосередньо досліджених судом, зокрема:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2022 зафіксовано звернення ОСОБА_6 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою в якій останній просить вжити заходів до невідомого, який 15.01.2022 викрав у нього банківську картку по вул. Шосейна 15/1 в супермаркеті «Гіппо» та декілька разів нею скористався, сума збитку 3629,47 грн.

Випискою АТ КБ Приватбанк» по картці/ НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 08.04.2014 за період 15.01.2022 16.01.2022 підтверджується здійснення оплати з карки НОМЕР_4 , відкритою на імя ОСОБА_6 , за 15.01.2022 а саме: декілька оплат комунальних послуг через Приват24; три оплати продуктів в супермаркеті «Гіппо» м. Миколаїв, вул. Фрунзе (Шосейна), 15/1 на суми 75, 00 грн., 26,60 грн. та 145 грн.; - оплата продуктів закусочна «МАМА МІЯ» м. Миколаїв, пр.. Богоявленський, 21, на суму 200 грн.; - три покупки на суми 993,00 грн., 140,00 грн. та 968,00 грн.; - оплата в ресторані Арома кава 4, м. Миколаїв, пр.. Богоявленський, 21 на суму 44,00 грн.; - дві оплати косметики в магазині Єва, м. Миколаїв, пр.. Богоявленський, 21 на суми 551,29 грн. та 249,00 грн.; - оплата продуктів закусочна «МАМА МІЯ» м. Миколаїв, пр.. Богоявленський, 21, на суму 20,00 грн.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2022 свідок ОСОБА_11 впізнав на фото №1 ОСОБА_12 , з яким працював 15.01.2022 в магазині «Гіппо» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна 15, та який проходив стажування у вказаному магазині на посаду охоронця.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2022 свідок ОСОБА_13 впізнав на фото №3 ОСОБА_12 , який стажувався на посаду охоронця в магазині «Гіппо» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна 15, один раз заступив на зміну та працював під керівництвом свідка ОСОБА_13 .

У протоколі проведення слідчого експерименту від 04.09.2022 та додатку до нього відеозаписі його проведення за участі свідка ОСОБА_13 зафіксовані та відтворені дії ОСОБА_4 на місці події в супермаркеті «Гіппо» щодо викрадення банківської картки та розрахунку цією карткою за придбаний у супермаркеті товар.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2022 свідок ОСОБА_10 впізнала на фото №2 ОСОБА_12 , який проходив стажування на посаду охоронця в магазині «Гіппо» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна 15.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2022 свідок ОСОБА_7 впізнав на фото №3 (зображений ОСОБА_4 ) молодого чоловіка, який 14.01.2022 стажувався в його зміні на посаду охоронця в магазині «Гіппо» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна 15, та який 17.01.2022 прийшов до магазину та віддав йому кошти в сумі 200 грн. та банківську картку.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2022 свідок ОСОБА_14 впізнав на фото №4 ОСОБА_12 , який 15.01.2022 проходив стажування на посаду охоронця в магазині «Гіппо» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна 15/1, в той день він заступив старшим зміни та ОСОБА_9 був у його підпорядкуванні, та який проходив стажування у вказаному магазині на посаду охоронця.

У протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 18.10.2022 зафіксовано проведення дізнавачем тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2022 (справа №487/908/22 провадження №1-кс/487/2007/22) та отримання інформації на оптичному диску CD-R, що містить банківську таємницю від АТ КБ «Приватбанк» щодо банківських рахунків ОСОБА_6 , рух коштів за період з 14.01.2022 по 16.01.2022.

Протоколом огляду предмету від 18.10.2022 зафіксовано огляд інформації на оптичному диску CD-R, отриманому в ході тимчасового доступу до документів АТ КБ «Приватбанк» та підтверджено зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_6 15.01.2022 в період часу з 15:01 год. по 17:58 год.

Заявою від 25.10.2022 потерпілий ОСОБА_6 надав працівникам поліції належну йому банківську картку № НОМЕР_1 , огляд якої зафіксовано у протоколі огляду предмету від 25.10.2022.

У протоколі зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозаписів від 30.09.2022 зафіксовано отримання відеозапису з камер відеоспостереження, розміщених у приміщенні супермаркету «ГІППО», розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна, 15, за 15.01.2022 в період з 12:00 год. до 23:00 год. та вилучення двох отичних дисків із записами.

Протоколом огляду предмету від 30.09.2022 зафіксовано проведення огляду DVD-R дисків із записами камер відеоспостереження, розміщених у приміщенні супермаркету «ГІППО», розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна, 15, за 15.01.2022 та підтверджено факт викрадення ОСОБА_4 банківської картки ОСОБА_6 та крадіжка грошових коштів з цієї картки шляхом оплати за товар у супермаркеті «ГІППО».

Досліджені та вище перелічені докази визнані судом належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він сплутав банківську картку ОСОБА_6 зі своєю банківською карткою виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснював, що у нього також була золота банківська картка Приватбанку, на якій у нього знаходились 300 доларів США. Проте, розраховуватися такою карткою у магазинах він не міг, оскільки йому потрібно було спочатку здійснити зняття коштів у доларах з цієї картки, потім здійснити обмін доларів на гривні та лише потім він міг розраховуватися готівкою у гривнях. Таким чином, здійснивши першу оплату за цигарки на касі супермаркету «ГІППО» ОСОБА_4 достеменно знав, що на викраденій банківській картці знаходяться гривні, а не долари.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтвердили, що біля стійки (столу) адміністратора, де зберігаються загублені та забуті картки покупців, особисті речі охоронців не зберігаються, оскільки зберігаються в окремому приміщенні роздягальні.

З відеозапису слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 чітко вбачається, що загублені покупцями банківські картки зберігаються біля стійки (столу) адміністратора в окремій шухлядці (конверті) та речі працівників магазину в тому числі охоронців там не зберігаються.

Суд розцінює такі покази обвинуваченого як намагання виправдати себе та уникнути кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

При обранні міри покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, два з яких (ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 КК України) відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків та один (ч.2 ст. 185 КК України) до нетяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, враховує відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд не приймає до уваги зазначення в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування заподіяної шкоди, оскільки щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Проте, як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 фактично частково визнає свою винну у вчиненні інкримінованих правопорушень, в своїх показах плутається, намагаючись виправдатися, вибачення у потерпілого не просив, що в сукупності, на думку суду, не може свідчити беззаперечно про щирість його каяття.

Щодо часткового відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди, то ця обставина, не може бути врахована судом як пом`якшуюча, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання визнається добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди. Проте, як встановлено в судовому засіданні обвинувачений під впливом начальника охорони супермаркету «ГІППО» повернув 200 грн. та банківську картку потерпілого, що свідчить про те, що його дії були вимушені. В подальшому обвинувачений неодноразово обіцяв потерпілому відшкодувати завдану шкоду, але до моменту видалення суду до нарадчої кімнати жодних дій спрямованих на добровільне відшкодування завданих збитків не вчинив.

Відповідно до вимог ст. 65,68 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, даних про його особу, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, передбачене санкціями ч.1 ст. 357, ч.1 та ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, що на думку суду відповідатиме ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та меті кримінального покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі

за ч.1 ст. 185 КК України 1 (один) рік обмеження волі

за ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1