УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000865 від 23.08.2023 про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста с. Топилеще, Іваничівського району, Волинської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ

17 листопада 2023 року слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області з клопотанням про продовження на два місяці строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст. 152 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000865, зареєстрованого 23.08.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено: що в період з квітня 2022 року по листопад 2022 року включно, (точних дат органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, перебуваючи в будинку матері своєї співмешканки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, систематично приходив у нічний час в кімнату, де спала його малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і скориставшись її малолітнім віком, як безпорадним станом, та перебуванням у стані сну інших членів сім`ї, які могли б завадити його злочинним діям, проти волі потерпілої, умисно систематично здійснював насильницькі дії сексуального характеру у вигляді непристойних доторкань, прогладжувань та обмацувань грудей та вчиняв вагінальне проникнення в її тіло пальцями рук, тобто зґвалтування, спричинивши малолітній потерпілій ОСОБА_8 фізичний біль та моральні страждання.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 152 КК України - вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Окрім цього, у період часу з січня по липень 2023 року (точних дат та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, перебуваючи в будинку матері своєї співмешканки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, перебуваючи в будинку матері своєї співмешканки ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення власної статевої пристрасті, систематично приходив у нічний час в кімнату, де спала його неповнолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і скориставшись її віком, як безпорадним станом, та перебуванням у стані сну інших членів сім`ї, які могли б завадити його злочинним діям, проти волі потерпілої, умисно, повторно, систематично здійснював насильницькі дії сексуального характеру у вигляді непристойних доторкань, прогладжувань та обмацувань грудей та вчиняв вагінальне проникнення в її тіло пальцями рук, тобто зґвалтування, спричинивши неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 фізичний біль та моральні страждання.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 152 КК України - вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета без добровільної згоди потерпілої особи, вчиненого повторно,щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах щодо неповнолітньої особи.

23 серпня 2023 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

29 вересня 2023 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: оглядами місця події, протоколами допиту свідків, протоколом допиту неповнолітнього (малолітнього) потерпілого, висновками судово - медичних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

На даний час досудове розслідування не завершено та існують обставини, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній розуміє, що підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, згідно санкції ч.3 ч. 4 ст. 152 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

У зв`язку із зібраними у справі доказами та обґрунтованою підозрою, є достатні підстави вважати, що перебуваючи не в місцях попереднього ув`язнення підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному проваджені з наступних причин: безпосереднім свідком у даному кримінальному проваджені є рідня бабуся ОСОБА_7 , матір потерпілої ОСОБА_9 неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 з якими останній спілкується, та може впливати на них шляхом погроз чи іншим чином з метою надання нею недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню;

Потерпіла у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 інші свідки теж проживають неподалік підозрюваного ОСОБА_5 , а тому останній може виливати на них шляхом погроз чи іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню;

Відповідно до допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , вчиняв відносно неповнолітньої ОСОБА_8 неправомірні дії, а саме торкався грудей та статевих органів останньої, а тому у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Оскільки ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, та систематично вчиняв відносно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 правопорушення сексуального характеру що зазначено в допиті ОСОБА_5 , у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що останній, а тому перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення сексуального характеру, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час зазначені вище ризики продовжують існувати.

24.08.2023 року ухвалою Володимир - Волинського міського суду ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці до 22.10.2023.

Ухвалою слідчого судді від 20.10.2023 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 23.11.2023.

17.11.2023 за дорученням прокурора Володимирської окружної прокуратури досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було завершено, та розпочато ознайомлення з його матеріалами.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, який відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчий в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.ч.1,3 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Встановлено, що слідчим відділенням Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000865 від 23.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.152 КК України (зґвалтування).

23 серпня 2023 року, в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

29 вересня 2023 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочинів, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 152 КК України.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена прокурором сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні, зокрема показаннями неповнолітньої потерпілої, показаннями свідків, показаннями підозрюваного, висновком судово-медичної експертизи.

24 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 жовтня 2023 року, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Володимирської окружної прокуратури від 18 жовтня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000865 від 23.08.2023 продовжено до 3-х місяців, тобто до 23.11.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді від 20.10.2023 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 23.11.2023.

17 листопада 2023 року стороні захисту у порядку ст.290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування.

Проте, закінчити досудове розслідування по кримінальному провадженню до завершення стоку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , тобто до 23.11.2023, неможливо, оскільки для цього необхідно ознайомити сторону захисту із матеріалами досудового розслідування, вирішити клопотання в разі їх надходження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які вручити обвинуваченому та його захиснику, після чого скерувати обвинувальний акт на розгляд суду.

Як обґрунтування обставин, які виправдовують продовження тримання ОСОБА_5 під вартою слідчим наведено відомості про те, що на час розгляду клопотання по суті не зменшились попередні ризики, а саме: підозрюваний спроможний переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення сексуального характеру, та інші кримінальні правопорушення.

На думку слідчого судді зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, є достатньо обґрунтованим.

При цьому суд враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Погоджуючись із існуванням реальної можливості здійснення з боку ОСОБА_5 переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя також враховує дані про його майновий стан, відсутність у підозрюваного постійного джерела прибутку та законних засобів для існування, стійких соціальних зв`язків.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Усвідомлюючи вчинене та тяжкість покарання за це, підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вдатися до незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, щоб останні надали недостовірні показання на його користь.

Перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного законного джерела прибутку, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, систематично, на потязі тривалого часу, вчиняв відносно неповнолітньої потерпілої правопорушення сексуального характеру.

Слідчим суддею досліджено питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, слідчому судді не надано та жодною із сторін кримінального провадження не зазначено про існування таких доказів.

Вказані ризики є надзвичайно високими та виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого судді, не зможе запобігти цим ризикам.

Даних, які б безумовно унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, матеріали провадження не містять. Вік та стан здоров`я підозрюваного не є перешкодою для його тримання під вартою.

Крім того, суд вважає, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він підозрюється, сукупність вказаних вище обставин однозначно свідчать про наявність на даний момент конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, суд вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що ризики, котрі існували при обранні запобіжного заходу, жодним чином не зменшилися і не відпали, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що продовження тримання підозрюваного під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою.

В той же час, слідчий суддя вважає необхідним продовжити тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 лише на строк п`ятнадцять днів, якого, з урахуванням обсягів кримінального провадження, стороні обвинувачення буде достатньо для ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, та направлення їх до суду.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає необхідним не визначати йому розмір застави.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на п`ятнадцять днів, тобто до 01 грудня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Вступна і резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 17.11.2023. Повний текст ухвали складений 20.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1