Провадження №1-кп/638/1616/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 20001740 від 28 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, на момент вчинення кримінального правопорушення займала посаду- інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрована АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , інвалідності, хронічні захворювання спростовує, утриманців не має, у цивільному шлюбі, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

встановив:

Наказом в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 392-ОС від 03.09.2021 «Про особовий склад» старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » I категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший сержант ОСОБА_5 , вважається військовослужбовцем, яка проходить військову службу за контрактом.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого сержанта ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, старший сержант ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинна свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну до ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 25.05.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 20.05.2023 строком на 90 діб.

Однак, старший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішила стати на злочинний шлях.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Державної прикордонної служби України, достовірно знала та усвідомлювала, що повинна неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують її: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з 24.02.2022 у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території Харківської області завдань, пов`язаних із несенням військової служби не виконувала, на зв`язок із командуванням не виходила. У подальшому, в кінці липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) отримала наказ командування на прибуття 01.08.2022 до місця дислокації підрозділу за адресою: АДРЕСА_3 або в оперативне підпорядкування інших органів охорони державного кордону. Проте, старший сержант ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання з`являтися на службу, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до місця дислокації підрозділу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 01.08.2022 на місце несення служби за адресою: АДРЕСА_3 не прибула та з 01.08.2022 по 05.07.2023 проводила час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

02.08.2022 наказом Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №200-ОС старшого сержанта ОСОБА_5 виключено з усіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 10.08.2022 №212-ОС ОСОБА_5 зараховано в розпорядження начальника загону, як таку, місце знаходження якої невідомо протягом 10 днів.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопрушення- злочин - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), - злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 визнала у повному обсязі себе винною та повідомила, що дійсно 22 лютого 2024 року вона перебувала у батьків за адресою с мт. Казача Лопань Дергачівського району Харківської області. З першого дня опинилась під окупацією та не могла виїхали з населеного пункту через загрозу фізичного знищення. Весь цей час допомагала матері, так як вона потребувала стороннього догляду, просила зрозуміти вказані обставини. Просила затвердити укладену між нею та прокурором угоду при визнання винуватості.

Між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні укладена угода про визнання винуватості від 18 жовтня 2023 року.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватіть у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні, сприяти судовому розгляду у повному обсязі, правдиво та повною мірою повідомляти факти вчиненого кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України у вигляді призначити їй покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, а також відповідно до ст. 62,58 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовця терміном на два роки з відрахуванням у дохід держави із суми грошового забезпечення у розмірі двадцяти відсотків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України та відповідно до норм ст.12 КК України злочин, передбачений ч.5 ст. 407 КК України є тяжким злочином .

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинувачену та прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 18 жовтня 2023, укладеної між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 20001740 від 28 серпня 2023 року та призначення узгодженого сторонами покарання.

Процессуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

ухвавлив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 жовтня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 20001740 від 28 серпня 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити їй покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62,58 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовця терміном на два роки з відрахуванням у дохід держави із суми грошового забезпечення у розмірі двадцяти відсотків.

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази- відсутні.

Позов не заявлений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій, захисникові та прокуророві негайно вручити копію вироку.

Повний текст вироку виготовлений 19 жовтня 2023 року.

Суддя ОСОБА_7 .