Справа № 722/1483/23
ВИРОК
11.01.2024 смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмельницький, проживає по АДРЕСА_1 , освіта професійно технічна, не одруженої, не працюючої, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимої:
23.12.2010 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст. 186, ст. ст. 75, 76, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
07.05.2013 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
26.06.2013 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
10.08.2017 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 ч. 1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
29.11.2019 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,
за ч.4 ст.185 КК України ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Показання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинуваченої немає, а тому судовий розгляд був обмежений її допитом, допитом потерпілої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої. Таким чином, вина обвинуваченої у вчиненому стверджується її показаннями, показаннями потерпілої та вказаними вище письмовими доказами, які досліджені судом.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, а також здійснює догляд за двома малолітніми дітьми свого співмешканця, раніше неодноразово судима за аналогічні кримінальні правопорушення, обставини, що обтяжують покарання не встановлені, обставини, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання повністю своєї вини, з урахуванням особи обвинуваченої, яка виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину та здійснює догляд за двома малолітніми дітьми свого співмешканця, суд вважає, що при призначенні ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України слід застосувати ч.1 ст. 69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченій з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, оскільки воно не слугуватиме покаранню, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, яке може сприяти виникненню та формуванню у неї думки щодо вседозволеності, відчуття безкарності та неповаги до норм чинного законодавства, яке охороняє суспільні інтереси.
Суд також вважає, що позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтею 23 ЦК України становлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктами 2), 3) ч.2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, цивільний позивач посилалася на те, що незаконними діями обвинуваченої їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї у зв`язку із викраденням її майна грошових коштів. Позивачка змушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки їй потрібні були кошти для особистих потреб, регулярно з`являтися до слідчого та суду, звернутися за допомогою до адвоката.
При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачена своїми злочинними діями заподіяла потерпілій моральну шкоду, яка виразилася в тому, що остання переносила та продовжує переносити душевні страждання в зв`язку із викраденням її майна, має підвищене психологічне навантаження, порушені її нормальні життєві стосунки. Вина ОСОБА_3 у спричиненні потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди доведена зазначеними вище доказами, дослідженими судом.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілій суд враховує характер правопорушення, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 , обсяг та глибину фізичних, душевних і психічних страждань позивача ОСОБА_5 , вимоги розумності, виваженості та справедливості, характер і тривалість страждань, які перенесла потерпіла стан її здоров`я, істотність вимушених змін в її життєвих стосунках.
Відповідно до п )1 ч. 4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Відповідно до п 2) ч. 4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Отже, враховуючи ст. 331 КПК України та імперативну норму ч.4 ст.176 КПК України, під час судового розгляду лише за клопотанням прокурора, суд ухвалою може продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, і відповідно до п 2) ч. 4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначити, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є запобіжний захід.
Чинним КПК України не передбачено можливість при ухваленні вироку обрання судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання обвинувальним вироком законної сили. Крім того відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Відповідно до ч.1 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Таким чином, обрання запобіжного заходу вироком суду могло б мати місце лише при можливості негайного виконання вироку суду в частині обрання запобіжного заходу. Чинним КПК України не передбачено негайне виконання вироку суду в частині обрання запобіжного заходу, на відміну від ухвали слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу, яка відповідно до ст. 205 КПК України підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Враховуючи дані обставини та вимоги КПК України, суд вважає неможливе обрання з ініціативи суду на стадії ухвалення вироку стосовного обвинуваченого будь якого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити їй покарання у виді 2 (двох ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженій ОСОБА_3 відраховувати з моменту її затримання у зв`язку із звернення даного вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Речові докази по справі:
банківську картку № НОМЕР_1 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_9 Телешман