Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/711/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження № №0000017 від 30.03.2023 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.12.2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець, Кропивницького району Кіровоградської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.11.2011 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, 104 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 21.12.2012 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 21.11.2016 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

- 04.04.2017 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 29.09.2020 по відбуттю строку покарання;

- 30.09.2021 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 289 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 12.04.2022 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. ст.246 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 10.02.2024.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 53 680 грн.

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.12.2023 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто, 53680 грн.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 КК України, а саме у вчиненні незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.246 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Слідчий суддя врахував обставини пред`явленої підозри, що характеризується зухвалою поведінкою ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, в тому числі й за здочини з корисливих мотивів, підозрюється у скоєні нового злочину в період іспитового терміну, не має сталих соціальних зв"язків, ніде не працює, неодноразово притягувався також до адміністративних правопорушень, є військовослужбовцем, але самовільно покинув місце служби у квітні 2023 року та продовжує свою неправомірну поведінку й обґрунтовано підозрюється у вчиненні багатоепізодного кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконною порубкою дерев у захисних лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

У матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий постійного джерела доходу не має, займається злочинною діяльністю з метою власного збагачення, що дає підстави, вважати, що він може вчинити нові умисні кримінальні правопорушення, тобто про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

Відповідно до положення ч.5 ст.182, ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначив розмір застави, взявши до уваги дані про особу підозрюваного, його матеріальний стан, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього ряду обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, змінити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із покладенням відповідних обов`язків.

Досудовим слідством не надано достатніх доказів обгрунтованості підозри, а саме жодними доказами доданими до клопотання не підтверджується причетність ОСОБА_7 до вчинення саме незаконної порубки дерев, а також того, що є наявні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_7 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч. 1 ст. 177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме проживає з дружиною в зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, офіційно не прцевлвштований, проте має тимчасові заробітки.

Вважає, що прокурором не доведено наявність жодного ризику передбаченого ст.. 177 КПК України, а також не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка просила ухвалу суду скасувати змінивши запобіжний захід, думку прокурора, який заперечив стосовно апеляційної скарги строни захисту та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Колегія суддів зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до наданих матеріалів, 24.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є достатні об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Слідчим суддею вірно враховано наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також враховано особу підозрюваного, який раніше судимий, підозрюється у скоєні нового злочину в період іспитового строку, не має сталих соціальних зв`язків, ніде не працює, неодноразово притягувався до адміністративних правопорушень, є військовослужбовцем, проте самовільно покинув місце служби у квітні 2023, обґрунтовано підозрюється у вчиненні багатоепізодного кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд слідчий суддя в повній мірі врахував обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, характер та обставини протиправних дій, врахував особу підозрюваного, особисті та соціальні обставини життя, а також його зв`язки із суспільством, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вірно прийшов до виснову щодо доведенністю обставини, які виправдовують застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідатиме меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на обґрунтованість щодо застосування обраного запобіжного заходу на даній стадії досудового розгляду. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого злочину, який посягає на суспільні інтереси проти власності, а також особу підозрюваного, та у відповідності до ст.182 КПК України правильно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи захисника про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.12.2023, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 10 лютого 2024 року з визначенням застави, що складає 53680 грн без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2