печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000483 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказала, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000483 від 07.06.2023 (виділене з кримінального провадження у № 0000094 від 25.10.2017) за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_5 і ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016 року (більш точної дати не встановлено) службовими особами Державної установи «Бердянська випрана колонія № 77» (далі - ДУ «Бердянська випрана колонія № 77») з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію, основним завданням якої стало отримання неправомірної вигоди для її учасників шляхом вимагання та отримання грошових коштів від засуджених осіб, які відбувають покарання у вказаній державній установі виконання покарань.

Дана злочинна організація, до складу якої увійшли невстановлені на теперішній час працівники ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», характеризувалась наступним чином:

- попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів;

- чіткою ієрархією;

- стабільністю і згуртованістю свого складу;

- розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із катуванням засуджених та вимаганням у них і їх родичів грошових коштів;

- об`єднаністю злочинів єдиним планом з розподілом функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети;

- обізнаністю усіх учасників групи з планом злочинних дій;

- наявністю загальновизнаних правил поведінки;

- домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;

- розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності, між всіма її учасниками;

- приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

За загальним планом отримання неправомірної вигоди здійснювалося наступним чином.

На першочерговому етапі реалізації злочинного плану учасники злочинної організації із числа службових осіб установи, виконуючи відведені їм функції та ролі, проводили приймання засуджених осіб, які прибували до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та, виходячи за межі наданих їм повноважень, застосовували до них надмірну фізичну силу або дії психологічного тиску з метою зломлення їх волі та примусу надалі беззаперечно виконувати всі вказівки адміністрації установи.

Так, під час приймання засуджених із спеціалізованого автотранспорту, яким останні були доставлені на територію ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» для подальшого відбування покарання, учасники злочинної організації із числа службових осіб цієї установити до кожного із засуджених застосовували фізичну силу, наносячи їм удари руками, ногами, гумовими кийками у різні частини тіла, що також супроводжувалося образливими та принижуючими висловлюваннями.

Після цього зазначені особи кожного із засуджених, застосовуючи до них больові прийоми із заломленням рук за спину, відводили в сторону від загального місця збору, де пропонували взяти до рук віника і підмести підлогу. За прийнятими у кримінальній субкультурі серед засуджених осіб неформальними правилами та звичаями засуджені не повинні співпрацювати із структурами будь-якої влади, а засуджений, який погодився підмітати підлогу, таким чином виявляє свою згоду на співпрацю із адміністрацією колонії.

Знаючи про ці злочинні звичаї, учасники злочинної організації із числа службових осіб ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», застосовуючи фізичне насильство, змушували засуджених виконувати їх вимоги, а саме декілька разів підмести підлогу врученим віником, щоб надалі шантажувати цих засуджених, погрожуючи розповсюдженням інформації про їх співпрацю із адміністрацією установи.

До засуджених, які добровільно відмовлялися виконати такі вимоги, учасники злочинної організації із числа службових осіб установи застосовували різноманітні види катувань, як зокрема нанесення ударів руками та ногами в різні частини тіла, нанесення ударів гумовими кийками, руками і ногами по тілу засудженого, замотаного в матрац, больове викручування рук за спиною, доведення до стану удушення шляхом затискання обличчя особи в мокрий матрац, тощо. Не витримуючи фізичної болі під час застосування такого різновиду катувань або під страхом їх застосування, засуджені особи погоджувалися виконувати вимоги адміністрації колонії.

Окрім того, після проведення відповідних процедур приймання засуджених, учасники злочинної організації із числа службових осіб установи за допомогою старших днювальних та днювальних, для психологічного тиску та збільшення ефекту пригнічення волі особи застосовували до засуджених принизливі процедури. За вказівкою одного із учасників злочинної організації засуджений мав ганчіркою помити унітаз у приміщенні вбиральні. Весь цей процес миття унітазу оперативний працівник знімав на відеокамеру, погрожуючи розповсюдити відзняте відео через мережу Інтернет та серед інших засуджених, усвідомлюючи, що за злочинними звичаями такий засуджений буде віднесений до однієї із найнижчих каст кримінальної субкультури - так званих «всіма відторгнутих осіб» або «опущених», що може вплинути на спосіб та умови відбування ним покарання у цій чи іншій колонії.

Засуджені, які відмовлялися виконати такі дії, піддавалися вищевказаним аналогічним видам катувань і, не витримуючи їх проведення, змушені були виконати вказівку щодо миття унітазу.

Всі вищеописані протиправні дії як фізичних, так і психологічних видів катувань були застосовані учасники злочинної організації із числа службових осіб ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» до засуджених з метою послабити або взагалі придушити волю людини, змусити її через відчуття постійного страху застосування фізичного насильства або психологічного приниження беззаперечно виконувати будь-які вказівки як працівників адміністрації установи, так і засуджених, призначених старшим днювальним та днювальними окремих відділень установи, які входили до злочинної організації та діяли спільно за попередньою змовою для досягнення загальної злочинної мети.

Надалі засуджені, які прибули для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», поміщувалися до дільниці карантину і розподілу, на якому перебували строком не менше 14 днів, а потім переводилися до конкретно визначеного керівництвом колонії відділення.

На цій стадії злочинного плану, про який заздалегідь були обізнані та виконували всі учасники злочинної організації, залучалися інші відібрані засуджені, які погодилися співпрацювати із адміністрацією колонії та відповідними наказами керівника установи були призначені старшими днювальними або днювальними. За вказівкою керівників злочинної організації старші днювальні і днювальні щоденно, систематично застосовували до інших засуджених різні види фізичних та психологічних катувань.

Зокрема, старші днювальні і днювальні, які входили до складу злочинної організації, застосовували до інших засуджених, окрім загальних ударів руками і ногами в різні частини тіла, витончені види катувань, що супроводжувалися сильним больовим синдромом та як правило не залишали видимих тілесних ушкоджень. До таких видів катувань відносилися нанесення ударів пластиковою або дерев`яною палицею по стопах, внаслідок чого подальше ходіння особи було болісним та ускладненим, нанесення ударів кулаком в область хребців шиї, від яких потерпіла особа на мить втрачала координацію або взагалі свідомість (так звана «черепаха»), болісне викручування рук за спиною, що супроводжувалося укладеним процесом дихання (так звана «ластівка» або «заплив»), нанесення численних ударів палицею по сідничній області, відбивання фаланги пальців рук пластиковою або дерев`яною палицею, нанесення під нігті грибкових інфекцій забрудненою швейною голкою, зв`язування або іммобілізація особи на тривалий час, довготривале стояння в одному положенні протягом декількох годин, присідання понад 500 і більше раз, безпідставне миття підлоги протягом цілого світлового дня, тривала заборона ходіння до туалету для справляння людських потреб та інші.

На будь-які скарги засуджених щодо застосування старшими днювальним або днювальними вищевказаних видів катувань адміністрація ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» не реагувала, приховуючи факти вчинення злочинів на території установи та забезпечуючи ухилення від відповідальності винних осіб.

Зламавши або послабивши такими катуванням волю особи, днювальні та старші днювальні в рішучій формі пропонували їй за певну грошову суму уникнути таких катувань. Після того як засуджений погоджувався на їх вимоги, старші днювальні та днювальні надавали йому можливість зателефонувати своїм рідним та попрохати перерахувати на конкретно визначені банківські картки необхідну суму грошових коштів або здійснювати таке перерахування щомісячно.

Банківські картки, на які надходили кошти, належали як правило рідним днювальних і старших днювальних, які надалі, не будучи обізнані із їх злочинними намірами, знімали ці кошти та готівкою передавали у посилках до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

Для вчинення вищеописаних злочинних дій протягом різного періоду часу у 2016-2020 роках залучили як учасників злочинної організації засуджених ОСОБА_9 - старшого днювального відділення № 1, ОСОБА_7 - старшого днювального відділення № 2, ОСОБА_11 - старшого днювального відділення № 3, ОСОБА_5 - старшого днювального відділення № 4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - старших днювальних дільниці карантину і розподілу. Всі вищевказані засуджені надали згоду на участь у злочинній організації і умисно за вказівкою її керівників вчиняли злочинні дії щодо інших засуджених, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які вони здійснювали для досягнення корисливих інтересів інших учасників злочинної організації.

Так, надавши свою згоду на участь у злочинній організації ОСОБА_5 , який відбував покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» з 28.05.2013 по 03.04.2019, відповідно до відведеної йому ролі виконавця злочинних дій виконував наступні дії:

-визнавав і дотримувався визначених керівництвом злочинної організації правил поведінки її учасників та забезпечував їх дотримання іншими учасниками злочинної організації, на яких він мав вплив;

-виконував вказівки керівників злочинної організації, спрямовані на реалізацію злочинного плану та досягнення його мети;

-за попередньою згодою із іншими учасниками злочинної організації застосовував фізичне і психологічне насильство, здійснював вплив на засуджених осіб, які прибували для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», з метою зломлення їх волі та примусу беззаперечно виконувати вказівки адміністрації колонії, старших днювальних і днювальних, у тому числі явно протиправного характеру;

-одноособово або за участі інших учасників злочинної організації застосовував до засуджених осіб різного роду види катувань шляхом умисного заподіяння фізичного болю, фізичного та морального страждання під час нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій, що принижують честь та гідністю особи, маючи на меті зламати їх волю та змусити підкоритися протиправним вимогам;

-здійснював підбір виконавців злочинів, кандидатури яких повідомляв керівникам злочинної організації;

-використовуючи засоби телефонного зв`язку вимагав грошові кошти та інші матеріальні цінності в інших засуджених та їх родичів, погрожуючи застосуванням до засуджених насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи;

-отримував у посилках готівкові кошти, які передавав службовим особам адміністрації установи;

-забезпечував приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, виконуючи для цього необхідні вказівки керівництва злочинної організації, у тому числі шляхом надання завідомо неправдивих показань свідка під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях.

Дотримуючись загального злочинного плану, розробленого керівництвом злочинної організації для досягнення мети особистого збагачення, діючи за попередньою змовою із іншими учасниками злочинної організації, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен з яких виконував свою роль, ОСОБА_12 здійснив відведені йому функції учасника злочинної організації щодо вимагання та збору грошових коштів із інших засуджених.

З цією метою ОСОБА_12 зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 та надав їй вказівку завести банківську картку, на яку будуть надходити грошові кошти від осіб, які бажають підтримати засуджених, що відбувають покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

Виконуючи цю вказівку ОСОБА_5 та не будучи обізнаною про його злочинні наміри, ОСОБА_13 повідомила йому номер своєї банківської картки НОМЕР_1 , відкритої в АТ КБ «ПриватБанк».

Надалі виконуючи команди ОСОБА_5 , ОСОБА_13 акумулювала на своєму банківському рахунку грошові кошти, що надходили від невідомих їй осіб, повідомляла про це ОСОБА_5 шляхом смс-повідомлень або під час телефонних розмов та отримувала від нього вказівки щодо розпорядження цими коштами. Зокрема, певна частина цих коштів використовувалася на поповнення рахунків номерів мобільних телефонів, перерахування коштів визначеним ОСОБА_5 особам, тощо. Іншу частину грошових коштів ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_14 знімала в банкоматах готівкою та пересилала їх в посилках для нього до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

За вищеописаним алгоритмом дій ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засуджених, які відбували покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та отримання цих коштів від їх рідних та близьких осіб.

Таким чином, створена та керована службовими особами ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» злочинна організація, у складі якої діяли також ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які виконували ролі виконавців злочинних дій, шляхом вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, якими є численні факти катувань, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб, і вимагання, поєднані із застосуванням насильства, вчинені організованою групою, досягала загальної мети - отримання неправомірної вигоди для особистого збагачення керівництва злочинної організації. Одночасно завдяки розробленим її учасниками заходам злочинна організація убезпечувала себе від викриття і діяла з протягом 2016-2021 років на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_15 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_16 .

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_8 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_15 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_8 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_15 та пригнітивши його волю, наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі певної суми грошових коштів рідними ОСОБА_15 , ОСОБА_8 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_15 погодився виконати вимогу ОСОБА_8 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_16 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_8 14.01.2019, перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_2 , продиктований ОСОБА_15 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_16 - НОМЕР_3 . Надалі ОСОБА_8 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_15 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_16 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 5 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_16 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні.

Після цього ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 у складі злочинної організації, 18.01.2019 із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користувалася ОСОБА_16 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 , належної ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 .

Виконуючи прохання сина, ОСОБА_16 19.01.2019 через термінал «Приватбанк» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 5 000 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_17 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_18 .

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_8 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_17 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_8 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_17 та пригнітивши його волю, наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі певної суми грошових коштів рідними ОСОБА_17 , ОСОБА_8 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_17 погодився виконати вимогу ОСОБА_8 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_18 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_8 14.01.2019, перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_2 , продиктований ОСОБА_17 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_18 - НОМЕР_4 . Надалі ОСОБА_8 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_17 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_18 і у процесі розмови повідомити їй, що йому протягом 5-6 днів потрібно грошові кошти в сумі 30 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_17 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні. Почувши від ОСОБА_17 кодову фразу «передати вітання ОСОБА_19 », яка означала, що його б`ють, ОСОБА_18 пообіцяла, що виконає його вимогу і буде збирати грошові кошти.

Після цього ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 у складі злочинної організації, із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , яким користувалася ОСОБА_18 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 ..

Отримати грошові кошти від ОСОБА_18 у розмірі 30 000 гривень ОСОБА_8 і ОСОБА_5 не вдалося з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_18 не зібрала зазначену суму грошей, а на її прохання знайома ОСОБА_20 25.01.2019 о 8 год. 51 хв. через термінал «ПриватБанку» перерахувала грошові кошти у сумі 3 000 гривень в якості поповнення рахунку номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , яким також користувався ОСОБА_8 .

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_21 та отримання цих коштів від його рідних.

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_8 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_21 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_8 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_21 та пригнітивши його волю, у період часу з 02.02.2019 по 04.02.219 наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів загальною сумою 8 000 гривень, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі вказаної суми грошових коштів рідними ОСОБА_21 , ОСОБА_8 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_21 погодився виконати вимогу ОСОБА_8 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_22 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_8 , перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_6 , продиктований ОСОБА_21 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_22 - НОМЕР_7 . Надалі ОСОБА_8 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_21 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_22 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_22 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні.

Після цього на прохання ОСОБА_21 . ОСОБА_8 особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_6 , продиктований ОСОБА_21 номер мобільного телефону його дружини ОСОБА_23 - НОМЕР_8 . Надалі ОСОБА_8 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_21 поспілкуватися із своєю дружиною ОСОБА_23 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_23 має вислати на номер банківської картки НОМЕР_1 , який ОСОБА_21 продиктував їй із аркуша паперу, попередньо наданого ОСОБА_8 . Вказана банківська кратка належить ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 , який був заздалегідь обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_8 і також виконував свою роль в злочинній організації.

Надалі ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , усвідомлюючи, що до ОСОБА_21 у разі невиконання вимог про перерахування коштів може бути застосоване фізичне насильство, зібрали необхідну суму грошових коштів у розмірі 8 000 гривень, які ОСОБА_23 08.02.2019 через систему Інтернет-банкінгу «ПриватБанку» перерахувала із власного рахунку на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 8 000 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_24 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_25 .

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_8 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_24 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_8 спільно із іншим учасником злочинної організації засудженим ОСОБА_11 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_24 та пригнітивши його волю, приблизно 12.12.2018 наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів загальною сумою 8 000 гривень, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі вказаної суми грошових коштів рідними ОСОБА_24 , ОСОБА_8 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_24 погодився виконати вимогу ОСОБА_8 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_25 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_11 у присутності та під контролем ОСОБА_8 , перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_9 , продиктований ОСОБА_24 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_25 - НОМЕР_10 . Надалі ОСОБА_11 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_24 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_25 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_25 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні.

Після цього ОСОБА_8 із номеру мобільного телефону НОМЕР_9 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_10 , яким користувалася ОСОБА_25 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 . Вказана банківська кратка належить ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 .

Виконуючи прохання сина, ОСОБА_25 16.12.2018 та 18.12.2018 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 3 000 гривень та 2 200 гривень відповідно, а всього 5 200 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Окрім того, будучи старшим днювальним 4 відділення ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» ОСОБА_5 особисто вчиняв протиправні дії, спрямовані на вимагання грошових коштів у засуджених.

Так, у період з 26.12.2018 по 30.12.2018 ОСОБА_5 , перебуваючи у будівлі 4 відділення ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, поставив засудженому ОСОБА_24 вимогу перераховувати йому грошові кошти щомісячно, обіцяючи за це нормальну роботу і не застосування фізичного насильства. На заперечення ОСОБА_24 , що його рідні вже перераховували грошові кошти на вимогу ОСОБА_8 , ОСОБА_5 відповів, що йому доведеться платити окремо.

Побачивши вагання ОСОБА_24 , ОСОБА_5 надав вказівку іншим засудженим 4 відділення щоденно застосовувати до ОСОБА_24 фізичні насилля, з метою змусити його виконати вимоги ОСОБА_5 .

Надалі протягом трьох днів, тобто у період часу з 26.12.2018 по 29.12.2018 невстановлені засуджені, виконуючи вказівку ОСОБА_5 , щоденно застосовували до ОСОБА_24 фізичне насильство, періодично завдаючи йому удари руками та ногами в різні частини тіла. Окрім того, стосовно ОСОБА_24 неодноразово було застосовано процедуру катувань так звану «черепаху» - нанесення ударів ребром долоні або кулаком в область шийних хребців, що завдає потерпілому особливої фізичної болі.

Не витримавши цих катувань, ОСОБА_24 звернувся до ОСОБА_5 і повідомив, що згоден виконати його вимоги про перерахування грошових коштів. ОСОБА_14 , пообіцявши припинення фізичного насильства, вказав, що рідні ОСОБА_24 повинні щомісячно перераховувати на картку ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 1 000 гривень.

Реалізуючи свої вимоги, ОСОБА_14 особисто набрав на мобільному телефоні, що перебував у його користуванні, продиктований ОСОБА_24 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_25 - НОМЕР_10 . Надалі ОСОБА_5 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_24 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_25 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно щомісячно грошові кошти в сумі 1 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу.

Виконуючи вказівку сина та розуміючи, що у разі відмови перераховувати грошові кошти до нього можуть застосовувати фізичне насильство, ОСОБА_25 погодилася виконувати ці вимоги.

Так, 18.01.2019 ОСОБА_25 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 1 000 гривень.

Після цього, 25.02.2019 ОСОБА_25 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_11 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 1 000 гривень.

Надалі, виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

14.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2023 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком дії до 28.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 строк досудового розслідування продовжено до 28.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 24.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2023 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту та покладено процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 18.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2023 строк нічного домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 20.10.2023.

Прокурор вказала, що причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.

Завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу є неможливим з огляду на проведення процесуальних, слідчих (розшукових) дій, під час подальшого досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваним, забезпечення дотримання їх та інших учасників кримінального провадження законних прав. Окрім того, виконання вищевказаних слідчих дій має важливе значення для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу. Проведення таких дій ускладнювалось отриманням додаткової інформації від підозрюваних, тривалим проведенням експертиз, неналежною процесуальною поведінкою деяких потерпілих.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 покладається необхідність запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор зазначила, що для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього як на підозрюваного процесуальних обов`язків є необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або зміну місця роботи; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з викладених в ньому підстав, просила задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, вказавши, що тривалий час процесуальна поведінка підозрюваного була належною. Зазначила, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний момент відсутні. В задоволенні клопотання просила відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000483 від 07.06.2023 (виділене з кримінального провадження у № 0000094 від 25.10.2017) за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_5 і ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України.

14.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України /а. м. 29-43/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 25.05.2023 включно /а. м. 44/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 28.11.2023 /а. м. 25/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 продовжено до 24.07.2023.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_26 виділено з матеріалів досудового розслідування № 000094 від 18.01.2021 в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно, зокрема, ОСОБА_5 з присвоєнням реєстраційного номеру 0000483 /а. м. 27-28/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 продовжено до 18.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 продовжено до 20.10.2023 /а. м. 26/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання, а саме у: протоколах допитів потерпілих ОСОБА_17 від 15.03.2019, ОСОБА_15 від 15.03.2019, ОСОБА_16 від 15.03.2019, ОСОБА_24 від 15.03.2019, ОСОБА_25 від 27.03.2019 /а. м. 46-74/.

Слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань прокурора в клопотанні та у судовому засіданні, характеру інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, відомостей про особу підозрюваного, вважає наявними в провадженні ризики, визначені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в провадженні наявний ризик переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, оскільки покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України встановлене у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а санкцією ч. 4 ст. 189 КК України також передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. При цьому нижня межа санкції ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк сім років. Відповідно, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, зокрема, за вказаною частиною статті та статтею, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Вказане саме по собі може спонукати особу до переховування від органу досудового розслідування і суду.

Ризик здійснення підозрюваним впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні обумовлений, конкретними обставинами інкримінованих йому кримінальних правопорушень, із застосуванням насильства до потерпілих. Відповідно, у разі незастосування запобіжного заходу та відсутності будь-якого контролю за його процесуальною поведінкою, підозрюваний може неправомірно впливати на потерпілих, в тому числі шляхом залякування застосуванням насильства, спонукаючи їх змінити надані показання. В свою чергу для суду мають доказове значення виключно показання, отримані судом безпосередньо, та суд, крім визначених процесуальним законом виключних випадків, не має права при ухваленні рішення обґрунтовувати його показаннями, наданими слідчому, прокурору. Отже, ризик впливу на свідків, потерпілих є актуальним, триваючим, не зменшився із часу застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається з огляду на те, що, ОСОБА_5 раніше судимий, після набрання обвинувальним вироком законної сили підозрюється в участі в злочинній організації, вимаганні чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами в складі організованої групи, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що у випадку не застосування відносно підозрюваного заходу забезпечення у вигляді запобіжного заходу, підозрюваний з великою ймовірністю зможе вчинити інші кримінальні правопорушення.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України, наявності існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на нього обов`язків:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або зміну місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, на строк до 28 листопада 2023 року, в межах строку досудового розслідування:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або зміну місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

У разі необхідності визначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого у кримінальному провадженні, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Строк дії ухвали слідчого судді та виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 28 листопада 2023 року, в межах строку досудового розслідування:

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1