Справа № 216/7920/23
Провадження № 1-кп/216/752/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000451 від 10 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубине Свалявського району Закарпатської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Приблизно 10 вересня 2023 року, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 проходячи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на землі біля сміттєвих баків паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння, шляхом привласнення знайденого, паспортом громадянина України, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який згідно з «Положенням про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 із змінами і доповненнями, є офіційним документом та втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, підняв даний паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим незаконно заволодів ним, з метою подальшого його підроблення та використання, після чого направився за місцем свого проживання.

В подальшому, приблизно 17 вересня 2023 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру, маючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа і який надає права, з метою використання його підроблювачем, шляхом видалення первинної фотокартки на першій та наклеєння поверх фотокартки справжнього власника паспорту на п`ятій сторінці, вклеїв на їх місце нові власні фотокартки, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , маючи на меті в наступному використовувати його, видаючи себе за іншу особу.

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-23/37822-ДД від 30.10.2023, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку (паспортам громадянина України, що виготовлялися на підприємствах ПК «Україна»). На першій сторінці первинна фотокартка видалена з частиною поверхні бланку паспорта, після чого на її місце вклеєна нова фотокартка, на п`ятій сторінці поверх первинної фотокартки вклеєна нова фотокартка.

Крім цього, 10.10.2023, приблизно о 11:26 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 8А по вул. Мартіна Шимановського в м. Кривий Ріг, маючи за мету уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП, видаючи себе за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого попередньо були вклеєні його власні фотокартки, реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив дільничому, до числа функціональних обов`язків якого входить складання адміністративних матеріалів, завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав завідомо підроблений ним документ.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом; ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження за ч. 1 ст. 394 КПК України та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому сумнівів у добровільності та істинності його позиції в суду не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом, за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях частин статті, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинені діяння, які згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо (а.к.п. 57-65).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки їх вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, відсутність судимостей, офіційної роботи, родини та утриманців, наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 357 КК України, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України КК України у виді обмеження волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчинених діянь, а також на перед і пост кримінальну поведінку останнього, який в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо, беззаперечно визнає свою вину у вчиненні вказаних проступків та дійсно щиро кається, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та із достатньою переконливістю свідчить про позитивну перебудову його свідомості й реальну можливість виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуваннямна підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1195 грн. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 18).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених, ч. 3 ст. 357 КК України, ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому таке покарання:

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в матеріалах справи та перебуває в експертному пакеті МВС України (а.к.п. 23), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1195 (одну тисячу сто дев`яносто п`ять) грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1