Справа № 182/846/23
Провадження № 1-кп/0182/95/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24.01.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000049 від 17.02.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ч.2 ст.27 ч.2 ст.307, ч.3 ст.27 ч.2 ст.306, ч.2 ст.27 ч.2 ст.306 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.306, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (доставленого під вартою),

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів із можливістю внесення застави посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Також зазначив, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти заявленого клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

4.Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши, що судовий розгляд не закінчився з об`єктивних причин, вже досліджено частину доказів, перелічені прокурором ризики змінилися та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, послався на наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

5.Захисник ОСОБА_7 заперечив проти заявленого прокурором клопотання. Обвинувачена ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена в судове засідання не з`явилась.

6.Прокурор проти заявленого клопотання сторони захисту заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

7.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з огляду на таке.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, який продовжувався. Строк дії запобіжного заходу спливає 28 січня 2024 року включно.

10.Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

11.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

12.У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

13.Суд при обранні та продовженні запобіжного заходу повинен перевірити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

14.В даному випадку суд дійшов висновку про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.306 КК України, не є вочевидь не обґрунтованою.

15.Крім того, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

16.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України»). Тому, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

17.Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

18.Щодо наявності обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд звертає увагу, що на теперішній час ризики, які були підставою для застосування, а в подальшому продовження запобіжного заходу обвинуваченим, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення покарання, у разі доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, які є тяжким та особливо тяжким злочинами; ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

19.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

20.Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_4 має родину, слід зазначити, що ця обставина в даному випадку не може бути беззаперечним стимулюючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

21.Крім того, стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених доказів, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

22.Суд враховує сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його соціальні зв`язки, стан здоров`я, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, та приходить до висновку про те, що ризики переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не змінилися та не зменшилися.

23.Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк не більше ніж на 60 діб, а в задоволенні клопотання сторони захисту, слід відмовити.

24.Також судом не вбачаються підстави для зміни обраного раніше розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

2.У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 22 березня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

4.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_4 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 26.01.2024.

Суддя: ОСОБА_1