Справа № 519/919/23
Провадження № 1-кс/504/262/23
У Х В А Л А

28.12.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження з розгляду клопотання Прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000307 (справа № 519/919/23), -

ВСТАНОВИВ:

Заява про відвід слідчого судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 заявлена в межах кримінального провадження № 0000307 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Тим самим у адвоката існують сумніви у неупередженості та безсторонності судді.

Так, адвокат стверджує, слідчий суддя ОСОБА_5 в своїй ухвалі від 29.05.2023 року у справі № 519/918/23 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою допустила стверджувальні вислови про достатність підстав для тримання підозрюваної під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисниця повністю підтримали заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .

Прокурор не з`явився, сповіщений про дату, час та місце проведення судового розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

В силу положення п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Свою позицію з приводу сумнівів у неупередженості судді висловив ЄСПЛ у п.п. 31, 32 справи «Газета «Україна Центр» проти України, яке набуло статус остаточного 15.10.2010 року.

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996III).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998VIII).

Суддя не має неперед висловлюватись щодо майбутнього свого рішення.

Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб («Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], § 118; «Мікаллеф проти Мальти» (Micallef v. Malta) [ВП], § 93).

Судові органи під час відправлення правосуддя повинні поводитись якнайобачніше, аби гарантувати збереження іміджу безсторонніх суддів.

Така обачність має змусити їх не використовувати ЗМІ, навіть для відповіді на провокації. До цього зобов`язують найголовніші вимоги правосуддя і важливість судових функцій («Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), § 118; «Бускемі проти Італії» (Buscemi v. Italy), § 67). 131.

Тому якщо голова суду публічно висловлює натяки на негативну оцінку перспектив заявника перед тим, як головувати в суді, котрий має розглядати цю справу, то такі вислови можуть об`єктивно виправдати сумніви заявника у безсторонності суду (там само, § 68; див. також «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), § 119, у якій суддя зазнав публічної критики з боку захисника і публічно висловив свою здивованість тим, що обвинувачений не заявляв про свою невинуватість).

Жодного порушення статті 6 не було встановлено у випадку, коли заяви у ЗМІ робили певні члени судового корпусу, а також у випадку статті, оприлюдненої Національною асоціацією суддів, з критикою політичного клімату, в якому відбувався судовий розгляд справи, запропонованих урядом законодавчих реформ і стратегії захисту, але не було висловлювань щодо винуватості заявника.

Окрім того, судові органи, залучені до розгляду справи заявника, були повністю сформовані з професійних суддів, котрі мали досвід і професійну освіту, достатні для того, аби запобігти будь-якому зовнішньому впливу на процес («Превіті проти Італії» (Previti v. Italy) (ухв.), § 253). Суд також не виявив відсутності безсторонності у справі, в якій присяжний зробив коментарі щодо справи в інтерв`ю в газеті після винесення вироку («Боде проти Бельгії» (Bodet v. Belgium) (ухв.), §§ 24-38; «Хаарде проти Ісландії» (Haarde v. Iceland), § 105). І навпаки, у справі «Крістіансен проти Норвегії» (Kristiansen v. Norway, §§ 56-61) присутність в суді присяжних присяжного, який був знайомий з жертвою та коментував її характер за обставин, які могли бути сприйняті як коментар або реакція на її усні свідчення, викликала порушення принципу неупередженості згідно зі статтею 6 § 1.

Публічно висловлена підтримка судді, який відкрив кримінальну справу проти заявника суддею, який перебуває у колегії касаційного суду, складала порушення статті 6 §1 Конвенції («Моріс проти Франції» (Morice v. France) [ВП], § § 79-92).

Сам факт, що суддя раніше належав до політичної партії, є недостатнім для того, щоб поставити під сумнів його неупередженість, зокрема, коли не існує жодних ознак того, що членство судді у політичній партії було пов`язане з сутністю справи («Отегі Мондрагон та інші проти Іспанії» (Otegi Mondragon and Others v. Spain) (ухв.), §§ 25-29).

Досліджуючи мотивувальну частину ухвали від 29.05.2023 року яка постановлена під головуванням слідчого судді ОСОБА_5 , слідчий суддя констатує, що слідчим суддею допущено наступний вислов: « Таким чином слідчим та прокурорм доведено, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваної, а також є достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування».

Слідчий суддя вважає, що за вказаних адвокатом обставин все ж таки існують підстави для відведення слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки нею, до вирішення питання розгляду клопотання з обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, допущений вислів про достатність підстав для тримання підозрюваної під вартою.

На думку слідчого судді вказане обгрунтовано викликає сумнів в неупередженості слідчого судді.

Решта доводів заяви не свідчать про обгрунтованість відведення слідчого судді, а лише свідчать про незгоду з прийнятими процесуальними рішеннями слідчим суддею.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч.1 ст. 75, 81, 369, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження з розгляду клопотання Прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000307 (справа № 519/919/23), - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Южного міського суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження з розгляду клопотання Прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000307 (справа № 519/919/23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1