Провадження №1-кп/761/547/2023
В И Р О К

іменем України

14 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.06.2006 вироком Подільського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волізвільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-02.08.2012 вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-03.04.2013 вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 роки 6 місяців позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-13.01.2015 вироком Подільського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-15.12.2017 вироком Подільського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_14 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 15 грудня 2017 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, маючи не зняту та не погашену встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 27 березня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_14 перебував в приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою м. Київ, вул. Салютна, 15. Перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_14 підійшов до стійки з продажу кавової продукції, яка розташована зліва від входу у вказане відділення, на відстані приблизно трьох метрів. Підійшовши до стійки з продажу кавової продукції, розташованої в приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15, ОСОБА_14 помітив лежачий на прилавку мобільний телефон марки «Хіаомі readmi 4», в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_13 . Помітивши вказаний мобільний телефон та побачивши відсутність продавця ОСОБА_13 за прилавком, у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаомі readmi 4», в корпусі чорного кольору, належного ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , 27 березня 2018 року, приблизно о 18 годині 02 хвилини перебуваючи біля прилавку з продажу кавової продукції, розташованої в приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб, відвідувачів та співробітників банку не стежить, своєю лівою рукою взяв з прилавку з продажу кавової продукції мобільний телефон марки «Хіаомі readmi 4» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартістю 3 293 гривні 33 копійки, тим самим повторно таємно викрав чуже майно.

Всього повторно, таємно викравши майно ОСОБА_13 на загальну суму 3 293 гривень 33 копійки, ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та показав, що 27 березня 2018 року ввечері він зайшов до відділення Приватбанку, розташованого по вул. Салютній в м. Києві для того, щоб відправити кошти своїй колишній дружині. Відправивши гроші, він підійшов до стійки кав`ярні, розташованій в приміщенні банку та замовив капучіно, надавши продавцю купюру номіналом 200 грн. Потерпілий повідомив йому, що у нього не має решти та попросив зачекати поки він сходить розміняє гроші. Він чекав продавця приблизно 10 хв. Оскільки йому, ОСОБА_14 повинно було прийти смс-повідомлення, він взяв зі стійки мобільний телефон, який залишив продавець для того, щоб попросити останнього отримати вказане смс-повідомлення. Коли він брав телефон, він вислизнув у нього з рук і впав на підлогу. Піднявши телефон, він, ОСОБА_14 помітив на ньому тріщину і розгубився. Деякий час він простояв з телефоном у руках, після чого, помітивши, що потерпілий повертається, покинув приміщення. Його наздогнав брат потерпілого, якому він повернув вказаний телефон. В подальшому, у ході допиту, ОСОБА_14 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та сказав, що щиро кається у його вчиненні.

Разом з цим, сторонами під час судового розгляду справи надані докази на підставі системного аналізу яких судом встановлено наведені вище обставини інкримінованого ОСОБА_14 діяння та які суд сприймає такими, що доводять наявність в діях останнього складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з наступних підстав.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 вказав, що у 2018 році він разом зі своїм братом працював у кав`ярні по вул. Салютній. Його брат відійшов, тому він залишився на робочому місці сам. До нього підійшла клієнт та попросила каву. Він відвернувся для того, щоб виконати замовлення, коли до нього підійшов обвинувачений та запитав чи можна купити сироп. Він відповів, що можна, але пізніше, оскільки зараз він зайнятий. Після того, як він передав приготовану каву жінці, вона сказала йому, що якась підозріла особа могла забрати щось із кав`ярні. Перевіривши схоронність речей, він виявив відсутність свого мобільного телефону, після чого вибіг із кав`ярні та на вулиці наздогнав ОСОБА_14 , який йшов спокійним кроком, висловивши йому вимогу повернути викрадений телефон. ОСОБА_14 сказав, що він нічого не брав. Після цього до них підійшов його брат з яким вони разом ще раз попросили ОСОБА_14 повернути викрадене. Після цього ОСОБА_14 вийняв з кишені телефон та повернув його. Вартість викраденого телефону на той момент становила приблизно 5 000 грн. Претензій до обвинуваченого наразі він не має та просить його суворо не карати.

Окрім допиту потерпілого, суд з`ясовував обставини та перевіряв їх також іншими доказами, а саме досліджував документи та інші письмові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які стосуються пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення, а саме:

-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.03.2018 р., в якому ОСОБА_13 вказав, що 27.03.2018 близько 18 год. по вул. Салютній, 15 в м. Києві невідомий чоловік викрав мобільний телефон «Xiomi Redmi 4».

-витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0003501 від 28.03.2018, згідно з яким 27.03.2018 приблизно о 18 годині невстановлений чоловік, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15, таємно викрав мобільний телефон марки «Ксіомі», що належить ОСОБА_13

-протокол огляду місця події від 27.03.2018 року з додатками, яким слідчий СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_18 оглянув та зафіксував обстановку місця вчинення злочину - відділення «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15;

-копію товарного чека за мобільний телефон «Xiomi Redmi 4»;

-заяву ОСОБА_19 від 27.03.2018, якою свідок ОСОБА_19 добровільно видає мобільний телефон «Xiomi Redmi 4»;

-розписку ОСОБА_13 від 27.03.2018, якою останній підтверджує повернення йому мобільному телефону «Xiomi Redmi 4»;

-заяву ОСОБА_13 від 28.03.2018, якою потерпілий ОСОБА_19 добровільно видає мобільний телефон «Xiomi Redmi 4»;

-протокол огляду предметів від 28.03.2018, яким слідчий СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_20 оглянув мобільний телефон «Xiomi Redmi 4»;

-розписку ОСОБА_13 від 28.03.2018, якою останній підтверджує повернення йому мобільному телефону «Xiomi Redmi 4»;

-постанову про визнання речовими доказами від 28.03.2018, якою визнано речовим доказом мобільний телефон марки «Хіаоmі readmi 4» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.04.2018 року, яким зафіксовано впізнання потерпілим ОСОБА_13 , як особи, що викрала його телефон ОСОБА_14

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.04.2018 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_19 , як особи, що викрала телефон його брат ОСОБА_14

-Лист керівника ДБ РП ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_21 від 10.04.2018, яким останній надсилає слідчому відеозапис з камери відеоспостереження із відділення «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15;

-постанову про визнання речовими доказами від 12.04.2018, якою визнано речовим доказом оптичний магнітний носій, упакований до паперового конверту;

-протокол огляду предметів (відеозаписів) від 12.04.2018, яким слідчий СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_20 за участі ОСОБА_14 , оглянув відеозапис з камери відеоспостереження із відділення «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15. Коментуючи відеозапис, ОСОБА_14 підтверджує, що на відеозапису зображений він.

-протокол огляду предметів (відеозаписів) від 17.05.2018, яким слідчий СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_20 за участі потерпілого ОСОБА_13 , оглянув відеозапис з камери відеоспостереження із відділення «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15. Коментуючи відеозапис, ОСОБА_13 повідомляє слідчому, що на ньому зафіксовано момент крадіжки у нього мобільного телефону у період його тимчасової відсутності за стійкою. Свою відсутність потерпілий пояснює необхідністю розміняти гроші. Також потерпілий повідомляє, що в особі, зображеній на відео він впізнає особу, після відвідування якої у нього зник мобільний телефон. Крім того, потерпілий повідомляє, що після того, як він пішов за особою, що викрала телефон та повернувся на робоче місце, його брат повідомив йому, що вказана особа повернула викрадений телефон;

-протокол огляду предметів (відеозаписів) від 17.05.2018, яким слідчий СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_20 за участі свідка ОСОБА_19 , оглянув відеозапис з камери відеоспостереження із відділення «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15. Коментуючи відеозапис, ОСОБА_19 повідомляє слідчому, що на ньому зафіксовано момент крадіжки телефону у його брата - ОСОБА_13 . Свідок повідомляє, що в особі, зображеній на відео він впізнає особу, яка на вулиці повернула телефон, викрадений в його брата, а потім побігла у невідомому напрямку.

-ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 р., якою у кримінальному провадженні призначено судову товарознавчу експертизу;

-висновок судової товарознавчої експертизи від 07.05.2018 №12-4/938, яким встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаомі readmi 4» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 27.03.2018, могла становити 3293,33 грн;

При цьому суд при ухваленні даного вироку не посилається на оптичний магнітний носій, упакований до паперового конверту із відеозаписом з камери відеоспостереження із відділення «Приватбанку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 15, оскільки сторони у судовому засіданні не наполягали на його дослідженні.

Також суд не аналізує в контексті пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення покази, надані його батьком - ОСОБА_22 , оскільки такі покази не стосуються пред`явленого обвинувачення, а лише описують обставини життя обвинуваченого.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до наступного висновку.

Так, суд критично ставиться до показів ОСОБА_14 в частині відсутності у нього умислу на вчинення крадіжки, оскільки наведений ним мотив його вчинку, а саме бажання отримати смс-повідомлення на належний ОСОБА_13 мобільний телефон, суд знаходить суперечливими та непереконливими. Крім того, суперечить даній версії і той факт, що після викриття його дій ОСОБА_14 заперечував наявність у нього викраденого мобільного телефону і лише через певний час повернув його. Так само, ставить під сумнів версію ОСОБА_14 і те, що останній не озвучував її під час досудового розслідування, а повідомив лише у суді, більш ніж через 5 років після події.

При цьому суд вважає наявні протиріччя у показах обвинуваченого та потерпілого з приводу місцязнаходження останнього в момент крадіжки та змісту діалогу, що мав місце між ним та ОСОБА_14 , такими що не впливають на суть пред`явленого обвинувачення та не мають суттєвого значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши та оцінивши кожен визнаний належним та допустимим доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_14 , та про вірність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_14 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікарів психіатра та нарколога, має тяжкі хронічні захворювання, а також те, що ОСОБА_14 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та тривалий час переховувався від органів суду.

Обставин, які б згідно зі ст. 66, 67 КК України пом`якшували або обтяжували покарання судом не встановлено.

Також суд бере до уваги і той факт, що у період з 17.01.2020 по 28.03.2020, з 24.02.2021 по 14.09.2021 та з 24.02.2023 по 25.04.2023 ОСОБА_14 перебував у розшуку, у зв`язку з чим вказаний період не зараховується у строки давності, передбачені ст. 49 КК України, а тому йому може бути призначене покарання за вчинений ним злочин.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_14 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_14 вчинив даний злочин у період іспитового строку, призначеного вироком Подільського районного суду міста Києва 15.12.2017.

Зважаючи, на зазначене, відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України, суд вважає за необхідне за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання призначеного даним вироком покарання, призначене ОСОБА_14 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.12.2017 року.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_14 , до вступу вироку слід залишити застосований, повернувши заставу заставодавцю після набрання даним вироком законної сили.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні, під час судового провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судово товарознавчу експертизу (висновок експерта №12-4/938 від 07.05.2018) у сумі 286,00 грн. слід стягнути з ОСОБА_14 в дохід держави.

Речовими доказами у кримінальному провадженні слід розпорядитись у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 67, 115 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 3 ст. 78 КК України, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання, призначеного ОСОБА_14 за вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.12.2017, остаточно призначити для ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання для ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання, зарахувавши до нього термін його попереднього ув`язнення в ДУ "Київський слідчий ізолятор" з 28 березня 2020 року по 01 квітня 2020 року, а також з 25 квітня 2023 року 08 червня 2023 року за чинними правилами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, у вигляді застави для ОСОБА_14 , до вступу вироку в законну силу, - залишити застосований.

Після вступу вироку в законну силу, заставу у сумі 53 680 грн., внесену за ОСОБА_14 - повернути заставодавцю.

Процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи (висновок експерта №12-4/938 від 07.05.2018) у сумі 286,00 грн., - стягнути з ОСОБА_14 в дохід держави з відповідним призначенням платежів.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Хіаоmі readmi 4» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 , після вступу вироку в законну силу - залишити у володінні ОСОБА_13 ;

-оптичний магнітний носій, упакований до паперового конверту, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1