№ 1-кп/202/1611/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001110 від 10.10.2023року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянин України, має середнютехнічну освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не має місця реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, як визнане судом доведеним

Під час воєнного стану на території України ОСОБА_3 вчинив низку кримінальних правопорушень за таких обставин:

08 жовтня 2023 року, близько 14 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , таємно шляхом вільного доступу, а саме шляхом відчинення вхідних дверей під`їзду № 3 вказаного будинку, зайшов до приміщення під`їзду, піднявся по сходах на сходовий проліт між 1 та 2 поверхом, де побачив дитячий візок чорного кольору марки «Anex», модифікації 2 в 1 (універсальної), тканинні елементи якої виготовлені з еко-шкіри, який належить ОСОБА_5 . В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) визначивши вказаний вище дитячий візок предметом свого злочинного посягання.

Надалі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з метою власного незаконного збагачення, розуміючи, що на усій території України введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, а також тим, що дитячий візок не був закріплений та не був пристебнутий, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, таємно шляхом вільного доступу взяв вищевказаний дитячий візок та викотив його з приміщення під`їзду, Після чого спрямував у невідомому напрямку, майном розпорядившись на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду ОСОБА_5 на суму 2362 гривень 50 копійок.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватою у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Частина 4 статті 185 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочини вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що на час вчинення злочину у нього було скрутне матеріальне становище, тому коли побачив дитячий візок вирішив його викрасти та продати, не цей час він вибачився перед потерпілою, відшкодував завдану шкоду.

Позиція потерпілого

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має. З урахуванням того, що у відсутність потерпілої можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у її відсутність.

Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого

Суд допитав обвинуваченого, дослідив письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого та дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню нових злочинів, разом з тим, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого та вищевикладені обставини даного конкретного кримінального провадження, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття ним покарання у виді позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого ним злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів, а тому суд призначає покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 200,00 грн.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити його покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, з іспитовим строком на два роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази, які були передано на зберігання потерпілій- залишити потерпілій, договір фінансового кредиту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 200,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з обмеженнями встановленими ч. 3 ст. 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_6