Справа № 455/1951/23
Провадження № 1-в/455/42/2023
У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2023 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Самбірського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання начальника Самбірського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , у якому ставиться питання про звільнення ОСОБА_3 від подальшого відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

04.10.2023 року від представника органу пробації надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

04.10.2023 року від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує та просить його задоволити.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали особової справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2020 року було визнано винним за ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 17000,00 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 08.07.2021 року замінено ОСОБА_3 , невідбуте основне покарання, призначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 296 КК України, у виді штрафу в розмірі 17000 грн., на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від покарання.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа, засуджена до покарання, менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2015 у справі №5-324кс15:

Правова природа звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності його виконання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати сама до себе правообмеження, які виходять з його змісту, - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Суд враховує, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише судом, бо відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу та громадських робіт є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чіткою регламентованою законодавством процедурою. Зокрема за ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутня інформація про притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання.

Оскільки доказів визнання ОСОБА_3 винним в ухиленні від відбуття покарання за Вироком Сихівського районного суду м. Львова суду не надано, тому підстав для зупинення перебігу строків давності виконання обвинувального вироку не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

На підставі викладеного, суд зазначає про наявність правових підстав для звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 537 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від заміненого, невідбутого основного покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2020 року за ч.1 ст.296 КК України, у виді штрафу в розмірі 17000 грн., на покарання у виді 240 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1