УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.10.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.10.2023 року.

Скаргу обґрунтовано тим, що 17.10.2023 ним до зазначеного органу досудового розслідування за допомогою поштового зв`язку направлено заяву від 17.10.2023 року про вчинення кримінального правопорушення. Однак, на день звернення до суду зі скаргою відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове розслідування не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.

Враховуючи викладене скаржник просив зобов`язати уповноважену особу ГСУ СБ України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_3 повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду скарги.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 на адресу суду направила заяву про розгляд скарги без участі, скаргу підтримує.

Уповноважена особа ГСУ СБ України, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась. На адресу суду направили заяву про розгляд скарги без їх участі, просили скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Як вбачається зі змісту скарги, 17.10.2023 року ОСОБА_3 направив на адресу ГСУ СБ України заяву від 17.10.2023 року про вчинення кримінального правопорушення, просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.365 КК України по факту перевищення службових повноважень прокурором Черкаської обласної прокуратури, а саме: представництва прокурором ОСОБА_5 інтересів громадянина країни-агресора терориста ОСОБА_6 , а також відносно суддів Соснівського районного суду м. Черкаси за ст. 366 КК України по факту фальсифікації службової документації - матеріалів кримінального провадження №0000387 відносно власника КПП «Золотоніська меблева фабрика» ОСОБА_7 , вказана заява яка була отримана уповноважено особою 19.10.2023 року.

Статтею 126 Конституції України і законами України встановлені гарантії незалежність і недоторканість суддів. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Гарантії незалежності суддів закріплені також в статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Разом з тим, у відповідності до даної категорії законодавством передбачений окремий спеціальний порядок внесення даних, що забезпечує та гарантує принцип незалежності судової гілки влади. Такі гарантії незалежності суддів закріплені також в ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ст.8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Положеннями ст.214 КПК України передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР, якщо слідувати якій, то внести відомості до ЄРДР щодо судді може не лише Генеральний прокурор або його заступник, а також будь-який інший прокурор або слідчий.

Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу ч.4 ст.9 КПК у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 р., судовий розгляд має здійснюватися незалежним судом.

Таким чином, передбачена статтею 214 КПК України можливість здійснення впливу на суддю у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через запровадження щодо нього такої процедури виключає гарантовану Конституцією України та міжнародними зобов`язанням України незалежність судді, що порушує зазначені акти національного і міжнародного законодавства.

Згідно з п.68 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010, тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Аналогічні висновки містяться і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади», де в преамбулі визначені гарантії незалежності і недоторканості суддів як носіїв судової влади, такими гарантіями, зокрема є й недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України у висновку щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, також вказує на неприпустимість втручання у діяльність судових органів у будь-який спосіб, у тому числі шляхом звернення до правоохоронних органів з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ст.480 КПК стосовно професійного судді діє особливий порядок кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 480-1 КПК України відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею Вищого антикорупційного суду, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (виконувачем обов`язків Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.

Окрім того, ч.1 ст.2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому в скарзі ОСОБА_3 не наведено таких фактичних даних на підтвердження, що заявником було подано повідомлення про злочин, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини злочину, натомість в заяві містяться доводи, які зводяться до незгоди з процесуальними діями прокурорів та суддів в ході кримінального провадження. Скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.

Натомість аналізуючи зміст заяви про злочин, слідчий суддя вважає, що в заяві, яка надійшла до ГСУ СБ України, відсутні відомості про конкретні обставини вчинення як вважає злочинів, при цьому заява зводиться до посилання на незгоду з процесуальними діями та рішеннями прокурора та суддів в ході судового розгляду, що не може свідчити про наявність даних, які вказують на об`єктивні ознаки кримінальних правопорушень в діях особи, та які слугують підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України.

Законодавством передбачений інший порядок вирішення порушених в заяві питань у разі незгоди із процесуальними діями та рішеннями.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги в скарзі щодо зобов`язання внесення відомостей про злочин не ґрунтуються на законі, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 17.10.2023 року, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1