Провадження №: 1-кс/755/3490/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 12.07.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, громадянки України, паспорт серії « НОМЕР_1 » № НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-? КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим під процесуальним керівництвом прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 12.07.2023 року, у ході якого встановлено, що у період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та РФ (ратифікований Законом України №13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом Російської Федерації №42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 Російська Федерація, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

Із метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням Російської Федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року, яким в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому відповідними Указами Президента строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався - востаннє до 16.11.2023 (Указ Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, затверджений Законом України від 27.07.2023 №3275?IX).

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами РФ та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором сприяла підривній діяльності проти України, нарощуванню військового потенціалу РФ, співробітництва з державними органами шляхом надання послуг з здійснення авторського контролю за розробкою проектної документації об`єкта капітального будівництва для правоохоронних органів РФ на ТОТ України АР Крим та міста Севастополь, в рамках держзамовлення РФ.

Так, згідно даних ООО «Севастопольский стройпроект» (юридический адрес: 299003, город Севастополь, ул. Руднева, д.15, помещ. 9, ОГРН 103, ИНН ), в рамках державного замовлення з т.зв. «Прокуратурою города Севастополь» (299011, СЕВАСТОПОЛЬ ГОРОД, УЛИЦА ПАВЛИЧЕНКО ЛЮДМИЛЫ, 1, ОГРН 200, ИНН , КПП 920401001) укладено контракт, загальна вартість якого становить 162 783, 00 рос. руб., на надання послуг із здійснення авторського контролю за розробкою проектної документації об`єкта капітального будівництва відповідно до договору № 2022/38 від 15.09.2022.

У ході досудового розслідування встановлено, що не раніше 01.09.2014 громадянка України ОСОБА_4 , будучи засновником та генеральним директором підприємства (рос. - ООО «Севастопольский стройпроект»), розуміючи факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами РФ, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання діючи з прямим умислом, здійснила провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади створеними на тимчасово окупованій території, а саме: ОСОБА_4 , будучи обізнаною про необхідність реєстрації на порталі РФ щодо державних закупівель відповідно до Федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», не раніше 01.09.2014 зареєструвала ООО «Севастопольский стройпроект» в зазначеній системі та будучи генеральним директором ООО «Севастопольский стройпроект» продовжила діяльність на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru, а також на сайті https://www.rts-tender.ru/ РТС-тендер - электронная торговая площадка для государственных и муниципальных закупок (rts-tender.ru).

У подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - РФ та маючи прямий умисел на укладання таких договорів, уклала та підписала т.зв. «государственний контракт» під назвою «оказание услуг авторского надзора на период выполнения работ по строительству объекта капитального строительства: «Административное здание прокуратуры Гагаринского района г. Севастополя», ИКЗ 112414, № 2022/38 від 15.09.2022 з т.зв. «Прокуратура города Севастополя» (ОГРН 200, ИНН , КПП 920401001, адреса реєстрації: Российская Федерация, 299011, Севастополь г, УЛИЦА ПАВЛИЧЕНКО ЛЮДМИЛЫ, 1) на предмет «Оказание услуг авторского надзора на период выполнения работ по строительству объекта капитального строительства: «Административное здание прокуратуры Гагаринского района г. Севастополя» на загальну суму в 162 783,00 рос руб.

Особливістю даних «государственных контрактов» згідно Федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» є те, що дані контракти відповідно до «Статьи 51. Заключение контракта по результатам электронной процедуры», а саме п. 3 «Не позднее пяти рабочих дней, следующих за днем размещения заказчиком в соответствии с частью 2 настоящей статьи проекта контракта, участник закупки, с которым заключается контракт, осуществляет одно из следующих действий:

-подписывает усиленной электронной подписью лица, имеющего право действовать от имени участника закупки, проект контракта и одновременно размещает на электронной площадке подписанный проект контракта, а также документ, подтверждающий предоставление обеспечения исполнения контракта в соответствии с настоящим Федеральным законом (за исключением случаев, предусмотренных настоящим Федеральным законом)».

Відповідно до державного контракту РФ № 2022/38 від 15.09.2022, укладеного між ООО «Севастопольский стройпроект» в особі ОСОБА_4 та т.зв. «Прокуратура города Севастополя», в особі заступника прокурора міста Севастополь ОСОБА_8 та генерального директора ООО «Севастопольский стройпроект» в особі ОСОБА_4 , остання здійснювала надання послуги із «авторского надзора на период выполнения работ по строительству объекта капитального строительства: «Административное здание прокуратуры Гагаринского района г. Севастополя».

Починаючи із 15.09.2022 та станом на 05.07.2023 року юридична особа, яка зареєстрована на ТОТ України АР Крим, а саме ООО «Севастопольский стройпроект» в особі ОСОБА_4 здійснила фінансово-господарські взаємовідносини із т.зв. «Прокуратура города Севастополя», в особі заступника прокурора міста Севастополь ОСОБА_8 на суму 109 086,00 російських рублів.

Враховуючи, що сума контракту № 2022/38 від 15.09.2022 становить 162 783,00, то фінансове-господарське зобов`язання ОСОБА_4 перед т.зв. «Прокуратура города Севастополя» згідно договору № 2022/38 становить 53 697 рос. руб., яке вона зобов`язаний виконати в період часу з 05.07.2023 по закінчення зазначеного контракту до 07.02.2024 року.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у м. Севастополь, здійснила провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, а саме т.зв. «Прокуратура города Севастополя», створеною на тимчасово окупованій території, а саме: ОСОБА_4 будучи генеральним директором ООО «Севастопольский стройпроект», відповідно до вищевказаних документів, здійснила із 15.09.2022 по 05.07.2023 послуги «оказание услуг авторского надзора на период выполнения работ по строительству объекта капитального строительства: «Административное здание прокуратуры Гагаринского района г. Севастополя» з т.зв. «Прокуратура города Севастополя» на підставі державного контракту №2022/38 на загальну суму 109 086,00 російських рублів, що підтверджується наявністю інформації викладеної «официальным сайтом единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет предназначен для обеспечения свободного доступа к полной и достоверной информации о контрактной системе закупок и закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц, а так же для формирования, обработки и хранения такой информации. Порядок размещения информации на Официальном ЕИС и ее содержание регламентируется Федеральным законом от 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» и федеральним законом РФ від 18.07.2011 № 223-Ф3 «О закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц», а так же существующими подзаконными актами (http://zakupki.gov.ru)», чим довів свій злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-? КК України - колабораційній діяльності, тобто провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході даного кримінального провадження:

-відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих.№ 5/7/5/2-16266 від 23.06.2023) на доручення слідчого, відповідно до якої ОСОБА_4 причетна до надання послуг незаконним органам влади, створеним на тимчасово окупованій території, оскільки як генеральний директор ООО «Севастопольский стройпроект» (ИНН ) уклала контракт № 2022/38 від 15.09.2022 з т.зв. «прокуратурой г. Севастополя» на суму 162 783,00 рос. рублів, на надання послуг зі здійснення авторського контролю за розробкою проектної документації об`єкта капітального будівництва;

-відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих.№ 5/7/5/2-17070 від 05.07.2023) на доручення слідчого, відповідно до якої ОСОБА_4 є генеральним директором ООО «Севастопольский стройпроект» (ИНН ), документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі 23.11.1999; користується мобільним терміналом: НОМЕР_5 ;

-протоколом огляду від 04.07.2023 офіційної веб-сторінки єдиної інформаційної системи в сфері закупівель РФ за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого ОСОБА_4 як генеральний директор ООО «Севастопольский стройпроект» (ИНН ) уклала контракт № 2022/38 від 15.09.2022 з т.зв. «прокуратурой г. Севастополя» на суму 162 783,00 рос. рублів;

-відповіддю з Пенсійного фонду України від 28.07.2023 №2800-050203-8/42526, відповідно до якої громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з 01.01.2000 по 28.02.2014 працювала на ПАТ «Севастопольський Будпроект» (код ЕДРПОУ 01264439);

-протоколом огляду від 13.10.2023 інформації, отриманої на запит від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), яким підтверджується факт того, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка працювала на ПАТ «Севастопольський Будпроект» (код ЕДРПОУ 01264439) та генеральний директор ООО «Севастопольский Стройпроект» (ИНН: ; ОГРН: 103) ОСОБА_9 , ИНН № НОМЕР_6 , є однією й тією ж особою;

-відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих. №5/7/5/2-651 від 08.09.2023) на доручення слідчого, відповідно до якої ОСОБА_4 продовжує вести господарську діяльність та перебувати на окупованому півострові Крим;

-відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих. №5/7/5/2-1560 від 12.10.2023) на доручення слідчого, відповідно до якої ОСОБА_4 вживає заходи щодо знищення або спотворення контракту № 2022/38 від 15.09.2022 , укладеного нею, як генеральним директором ООО «Севастопольский стройпроект» (ИНН ) з т.зв. «прокуратурой г. Севастополя»;

-листом з Офісу Президента України від 07.08.2023 р. №45-01/807, відповідно до якого матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили;

-інформацією ДІ МВС України від 28.08.2023 р. на № 76/14/91-4355, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у кримінальному провадженні № 0000024 від 12.03.2020 повідомлено про підозру за ч.1 ст.111-? КК України;

-листом ДПС України від 26.07.2023 р. (вих. №91-35052/18/23-ВИХ), відповідно до якого відомостей про перетинання державного кордону, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях і ТОТ АР Крим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 21.11.2019 року по 26.07.2023 року в базі даних не виявлено;

-відповіддю ДМС України від 24.08.2023 №6.1-11634/6-23, відповідно до якої останнім відомим місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: АДРЕСА_1 ;

-протоколом огляду від 07.07.2023 офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора, відповідно до якого на вказаному інтернет-ресурсі 31.03.2023 опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 11.07.2023, 12.07.2023 та 13.07.2023;

-протоколом огляду від 11.07.2023 газети «Урядовий кур`єр» (№137 (7535) від 11.07.2023), де опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 11.07.2023, 12.07.2023 та 13.07.2023;

-протоколом огляду від 12.10.2023 мобільного телефону, за допомогою якого через додатки «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефона НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_4 , були відправлені та доставлені їй повідомлення про підозру та повістки про її виклик до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 16.10.2023, 17.10.2023 та 18.10.2023;

-протоколом огляду від 13.10.2023 року мобільного телефону та додатків «Viber», «WatsApp» та «Telegram» номеру мобільного телефона НОМЕР_5 ОСОБА_4 , чим підтверджено факт ознайомлення ОСОБА_4 із повідомленням про підозру та повістками про її виклик.

07.07.2023 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-? КК України.

11.07.2023 року, виконання вимог ст.135 КПК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру їй вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 137 (7535) від 11 липня 2023 року (протокол огляду від 11.07.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протокол огляду від 07.07.2023).

Окрім цього, за допомогою додатків «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефона НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_4 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 16.10.2023, 17.10.2023 та 18.10.2023 (протоколи огляду від 12.10.2023 та від 13.10.2023).

12.07.2023 року з кримінального провадження №0000024 від 12.03.2020 року матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-? КК України, були виділені в окреме кримінальне провадження №0000174 від 12.07.2023 року.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зокрема, зазначив, що на даний час, підозрювана ОСОБА_4 перебуває на окупованій території АР Крим, на виклики до слідчого не з`являється, хоча викликався належним чином, відповідно до норм КПК України. Крім того, ОСОБА_4 оголошено в розшук, остання переховується від органу досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даного злочину.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, місцезнаходження відокремленого підрозділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим за адресою: м. Київ, вул. Поправки Юрія, 14-А.

07.07.2023 року ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-? КК України, яке опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» (№ 137 (7535) від 11 липня 2023 року (протокол огляду від 11.07.2023) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протокол огляду від 07.07.2023).

Крім цього, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 були відправлені та доставлені їй за допомогою додатків «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефона, яким вона користується: НОМЕР_5 .

19.07.2023 року у зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та її місцезнаходження невідоме, ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об?єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Із метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч.6 ст.193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність із огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , яка добровільно погодилася на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв?язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхала з неї до теперішнього часу, та не з?явилася на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваної, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч.1, п.1 ч.2 ст.575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної, обвинуваченої на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст.59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч.1 ст.197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч.6 ст.193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Російської Федерації, громадянці України, паспорт серії « НОМЕР_1 » № НОМЕР_2 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя