Справа № 461/8608/23
Провадження № 1-кс/461/5630/23
УХВАЛА

Іменем України

10.10.2023 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання до вчинення дій

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Львівській області внести у Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 Кримінального кодексу України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 16 серпня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 Кримінального кодексу України, яку 23 серпні 2023 року було скеровано в органи досудового розслідування СБУ України. 14 вересня 2023 року Управління Служби безпеки України у Львівській області листом вих. №62/6/і-201/94/1 повідомило, що у заяві ОСОБА_4 недостатньо даних щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Заявник стверджує, що у даному випадку має місце бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Львівській області, оскільки відповідно до ч.1 ст.214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про

вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного

реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування, та лише після того слідчий повинен перевірити наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення. Тому просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі. Скаргу підтримує, просить таку задоволити.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.

На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

Слідчим суддею встановлено, що 16 серпня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 Кримінального кодексу України, що підтверджується її копією /а.с.6-7/.

23 серпня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про те, що його письмове звернення було скеровано в органи досудового розслідування СБУ України для прийняття рішення згідно чинного законодавства /а.с.8/.

14 вересня 2023 року Управління Служби безпеки України у Львівській області листом вих. №62/6/і-201/94/1 повідомило, що у заяві ОСОБА_4 недостатньо достовірних даних щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень /а.с.9-10/.

Враховуючи порядок обчислення процесуальних строків, передбачений ст. 115 КПК України, вимоги ст. 214 КПК України, вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення повинні були бути внесені до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви.

Таким чином, визначений законом строк на внесення відомостей за заявою ОСОБА_4 від 16.08.2023 до ЄРДР (24 години) сплив 17.08.2023.

Однак, уповноваженою особою органу досудового розслідування в порядку наведених вимог закону (ч.1 ст.214 КПК України), відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

Відтак, передбачений кримінальним процесуальним законом строк на внесення відомостей до ЄРДР, а також строк на надання заявнику витягу з ЄРДР пропущений, що свідчить про наявність факту бездіяльності органу досудового розслідування.

Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Дії чи бездіяльність уповноважених осіб, що суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, згідно з правилами ст. 303 КПК України.

Пунктом 5 Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р(II)/2020 передбачено, що звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікувано перебуває в межах належної правової процедури, забезпечення якої є одним із завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України). Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати факти, що викладені в тексті заяви на предмет їх доведеності та встановлювати наявність події кримінального правопорушення, оскільки це свідчитиме про перебирання повноважень органу досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на рекомендації, викладені в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, де висловлено позицію про те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Вимогами КПК України не передбачено жодної підстави для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів, про які повідомлено належно оформленою заявою.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що на етапі прийняття слідчим/детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності/відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що законодавець передбачив можливість застосування ст. 383 КК України в якості відповідальності за завідоме неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя і за яке у кожному випадку його вчинення має також наставати передбачена законом відповідальність.

Таким чином, дії уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Львівській області, суперечать приписам ч. 1 ст. 214 КПК України та згідно з правилами ст. 303 КПК України така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.

З огляду на викладене, за результатами оцінки доводів скарги та дослідження матеріалів, що додані до неї, вбачається наявність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зобов`язання до вчинення дій - задоволити.

Зобов`язати уповноважену особу Управління Служби безпеки України у Львівській області розглянути з дотриманням положень, передбачених ст.214 КПК України, заяву ОСОБА_4 від 16.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення, повідомити заявника про прийняте рішення у встановлені законом строки та спосіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1