Справа № 571/1718/23
Провадження № 1-кп/571/58/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне заяву захисника - адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 ,

встановив:

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України захисник обвинуваченого заявив відвід прокурору ОСОБА_3 , з тих підстав, що поведінка прокурора перед судовим засіданням, яка мала місце 14.12.2023, а до цього, під час вручення ОСОБА_5 обвинувального акту викликає сумніви в його неупередженості. В клопотанні посилається на норми кримінально - процесуального законодавства щодо завдань кримінального судочинства, повноважень та процесуальних обов`язків прокурора, а також на позицію Верховного суду України від 09.06.2016 року, відповідно до якої жодна особа не може бути примушена визнавати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, та не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть бути підставою для обвинувачення. Крім того, вказує, що в обвинувальному акті, затвердженому прокурором ОСОБА_3 стверджується, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, проте, на стадії пред`явлення обвинувачення та складання обвинувального акту можливо тільки вказувати на те, у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа. Вказана обставина вважається порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді не повинні розпочинати розгляд провадження з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину.

Захисник та обвинувачений підтримали клопотання про відвід з цих же підстав.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що підстави для відводу, які передбачені законом, відсутні. Підтвердив, що не має особистої неприязні до обвинуваченого, до вручення обвинувального акту раніше з ним не був знайомим, заперечив щодо заінтересованості, як особистої , так і близьких родичів чи членів сім`ї у результатах провадження, також заперечив про наявність інших обставин, які викликають сумніви у його неупредженості.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, проте через електронну пошту суду подала заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 77 КПК України передбачає право учасників судового процесу заявити відвід прокурору за наявності обставин, передбачених у даній статті.

В силу положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.77 КПК України прокурору може бути заявлено відвід, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно положень ст.81 КПК України відвід, заявлений прокурору під час судового розгляду розглядається судом, який здійснює такий розгляд.

Вимогами ст. 77 КПК України передбачено обставини, що виключають учсть прокурора у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України, обставини, які зазначені в заяві про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу, тобто відвід має бути вмотивований.

Для відводу прокурора необхідно не лише навести обґрунтування, але й довести про наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість прокурора. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Вмотивованість відводу вказує на здатність зазначених у клопотанні аргументів обґрунтувати сумніви в неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних підстав на вирішення справи або об`єктивну неможливість участі прокурора в цьому кримінальному провадженні. Учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу, проте тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Суд не може не погодитися з думкою захисника, який опирається на практику ЄСПЛ про те, що суддя не має розпочинати розгляд провадження з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, однак ті обставини щодо формулювання обвинувачення, на які посилається захисник, на думку суду, разом із іншими, що були наведені у клопотанні, не є такими, що створюють чи несуть ризик виникнення у суду у даному, конретному випадку, упередженого ставлення. Вимоги до обвинувального акту містяться у ст. 291 КПК України. У підготовчому судовому засіданні, суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 314 КПК України серед іншого, вирішує питання щодо повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, окрім іншого, кримінально-процесуальним кодексом України передбачено процедуру зміни прокурором обвинувачення (ст. 338 КПК України), а тому фактично захисник не погоджується із формулюваннням обвинучвання, що не може бути підставою для відводу прокурора.

Окрім того, суд звертає увагу, що кримінальне провадження, як кримінальний процес в цілому, базується окрім інших, на принципах змагальності сторін, а також забезпеченні особи підозрюваного чи обвинуваченого права захист, що включає право особи мати захисника. Саме участь останнього, як це передбачено приписами ст. 47 КПК України, є однією з гарантій забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність. Остаточне рішення суду приймається не під час отримання обвинувального акту, а після ретельного з`ясування судом всіх обставин справи та досліження судом доказів.

Виходячи з вищенаведеного, аналізуючи викладені у клопотанні твердження, суд вважає, що такі не доводять про існування фактичних даних, на підставі яких можна стверджувати про наявність підстав, передбачених у ст. 77 КПК України та, що вказують на необ`єктивність чи упередженість прокурора, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст.77, 80, 81 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви про відвід прокурора відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: