Справа № 677/945/22
Номер провадження 1-в/677/57/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 року Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Хмельницького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 12.04.2023 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2023 до суду надійшло подання фахівця Хмельницького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконує обов`язок, покладений на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У судовому засіданні представник ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 подання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Повідомив суд про те, що дійсно ОСОБА_5 06.12.2023 року йому декілька разів телефонував та вказував, що у нього зламався автомобіль, що він запізнюється на відмітку. Однак, ОСОБА_5 попереджений про наслідки, а тому не вважає, що це поважна причина, а саме, його друга неявка на відмітку.

У судовому засіданні представник засудженого - адвокат ОСОБА_6 подання не підтримав, суду пояснив, що 07.06.2023 року ОСОБА_5 не з`явився на відмітку через те, що возив свою дитину, 2020 року народження до лікарні для обстеження та отримання прививки, оскільки ОСОБА_5 самостійно займається дитиною (мама померла), і він забувся про те, що треба на відмітку до органу пробації. Крім того, у дитини після отримання прививки піднялася температура. 06.12.2023 року ОСОБА_5 не прибув на відмітку до представника пробації, оскільки перебував в іншій області і там зламався автомобіль, внаслідок чого не встиг повернутися додому і відповідно по представника органу пробації. Просив суд звернути увагу, що ОСОБА_5 виховує самостійно дитину, оскільки дружина померла, на відмітку не потрапив через поважні обставини, умислу щоб не виконувати вирок суду у нього не має. Надав суду письмові підтвердження стосовно ремонтних робіт авто, де замовник ОСОБА_5 , свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про смерть дружини.

ОСОБА_5 у судовому засіданні також не підтримав подання, просив відмовити у його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні подання ДУ «Центр пробації» підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши представника ДУ «Центр пробації», засудженого, захисника, прокурора, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.04.2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У своєму клопотанні ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 13.12.2023 року зазначає, що засуджений ОСОБА_5 не зважаючи на проведені бесіди 05.06.2023 року не з`явився для реєстрації до Хмельницького районного сектору № 5 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, пояснюючи неявку тим, що возив дитину до лікарні і забувся за відмітку, оскільки виховує дитину без дружини, яка померла. Даний факт вбачається з самого пояснення засудженого та міститься в матеріалах його особової справи. (О/С, а.с. 25), що явно вказує на відсутність у нього умислу на невиконання вироку суду. 06.12.2023 року він не прибув на відмітку, оскільки він 05.12.2023 року поїхав в особистих справах, та не доїхавши до м. Львів у нього зламалося авто, що стало причиною того, що він не встиг на відмітку. (О/С, а.с. 65). У судовому засіданні підтвердив вказані обставини. Також у судовому засіданні було встановлено те, що 06.12.2023 року ОСОБА_5 неодноразово дзвонив представнику ДУ «Центр пробації» і повідомляв про те, що у нього зламалося авто, запізнюється на реєстрацію (даний факт підтвердив сам представник ДУ «Центр пробації).

Крім того, у клопотанні ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області зазначає про наявність вчинених у засудженого адміністративного правопорушення, а саме, за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Однак, при дослідженні даного письмового доказу судом встановлено, що притягнення (один раз) засудженого до адміністративної відповідальності не свідчить про систематичність його в діях.

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений двічі не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації: 07.06.2023 р. - в письмових поясненнях ОСОБА_5 від 08.06.2023 року посилається на те, що возив дитину у лікарню; в цей же день 08.06.2023 року до засудженого ОСОБА_5 застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання (а.о/с. 26), та 06.12.2023 року. - в письмових поясненнях ОСОБА_5 посилається на те, що у нього зламався автомобіль, після з`являвся завжди вчасно, покладені на нього обов`язки згідно вироку суду не порушував.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки дві неявки засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_5 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, а скоєні ОСОБА_5 правопорушення, суд розцінює як формальні, при цьому сам засуджений обіцяє виправити свою поведінку та не вчиняти правопорушень, чим демонструє розуміння неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи № 21/2023 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця Хмельницького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1