справа № 361/3167/23
провадження № 1-кп/361/877/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000235 від 26.01.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Семиполки Броварського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого востаннє:

-21.10.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 21.01.2023 о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24.02.2022 № № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому дія воєнного стату в Україні неодноразово продовжувалася, в тому числі Законом України від 16.11.2022 № № 8189-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» яким затверджено Указу Президента та продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб (до 19.02.2023), умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого його обернення на свою користь, скориставшись відсутністю власника та очевидців, таємно, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «А 51» білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 7225,33 грн., який знаходився на столі та належний ОСОБА_6 , після чого з викраденим телефоном, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 7225,33 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки телефону «SAMSUNG» за викладених обставин винуватим себе визнав повністю. Вказав, що шкодує та щиро кається у вчиненому, просить його суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі (а.с.35).

Окрім визнання обвинуваченим провини у пред`явленому обвинуваченні - винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів :

-Витяг з ЄРДР кримінального провадження №0000235 від 26.01.2023 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, який у відповідності до вимог ст. 214 КПК України є приводом для початку досудового розслідування, а факти, викладені у названому документі, підлягають перевірці та відповідно до вимог ст. 91 КПК України доведенню;

-в рапорті Броварського РУП ГУНП в Київській області зафіксовано факт надходження повідомлення зі служби 102 21.01.2023 о 19:38 заяви ОСОБА_6 про викрадення телефону Самсунг у заявниці;

-в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2023 від ОСОБА_6 зафіксовано, що остання 21.01.2023 за адресою АДРЕСА_4 , близько 19:05 виявила відсутність свого телефону «Самсунг А51» з номером НОМЕР_3 після того, як пішли гості;

-згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2023 потерпіла ОСОБА_6 на фотознімку під №2 впізнала чоловіка, який вчинив крадіжку її телефону 21.01.2023 в АДРЕСА_4 , близько 19:00 години. На фотознімку під №2 зображений ОСОБА_4 ;

-в заяві начальнику Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 повідомляє про видачу ним мобільного телефону марки Самсунг А51, який він викрав в АДРЕСА_4 , 21.01.2023;

-в протоколі огляду місця події від 26.01.2023 зафіксовано, як ОСОБА_4 добровільно за участю двох понятих видав мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «А 51» білого кольору;

-згідно висновку експерта від 22.02.2023 № СЕ-19/111-23/8951-ТВ, ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «А 51» білого кольору, придбаного восени 2022 року, станом на 21.01.2023 становила 7225,33 грн.

Судом встановлено, що зазначені докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення відмовилася від допиту в судовому засіданні потерпілої та свідків, свою відмову мотивувавши тим, що необхідності у допиті вказаних осіб немає, при цьому сторона захисту підтримала позицію прокурора та не наполягала на виклику потерпілої та свідків для допиту.

Керуючись вимогами ст. 22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що сторони відмовилися від допиту потерпілої та свідків сторони обвинувачення, суд не здійснював їх допит.

Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували, клопотань про доповнення судового розгляду не заявляли.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікуєйого умисні дії за викладеним фактом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який був раніше судимий за скоєння умисних корисливих злочинів; офіційно не працевлаштований; під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; одружений, на утриманні нікого не має; інвалідності не має; за місцем проживання характеризується позитивно.

В суді ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, надав покази щодо обставин його вчинення, чим активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначені ОСОБА_5 покарання суд враховує, що вчинене ним діяння кваліфікується як тяжкий злочин та являється суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності, завдану майнову шкоду потерпілій на суму 7225,33 грн. відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, при цьому суд також враховує наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого та його критичне ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності притягувався у 2014 році, під час дебатів та останнього слова зазначив, що дуже шкодує про вчинене, тому підстав очікувати продовження ОСОБА_5 вчинення правопорушень суд не встановив і, беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та вбачає можливість його виправлення без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Підтверджені документально процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого стягнути на користь держави 566,34 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 22.02.2023 в сумі 566,34 грн.

Речовий доказ по справі : мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «А 51» білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_6 на відповідальне зберігання - залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1