МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 січня 2024 року Справа №370/72/24

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000077 від 07.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в

Старший слідчий СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, в якому просив накласти арешт на майно в кримінальному провадженні №0000077 від 07.01.2024 року, вилучене 06.01.2024 року в період часу з 13 год. 20 хв. по 14 год. 00 хв. в ході проведення огляду місця події, а саме на дорозі поблизу буд. АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено транспортний засіб марки УАЗ модель 3303 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого було виявлено та вилучено дрова різної породи: вільха, дуб, береза загальним об`ємом 2,5 куб.м. (довжиною по 1 м, діаметром від 3 до 15 см) без належних документів, та бензопилу марки STIHL MS361 помаранчевого кольору.

В обґрунтування клопотання суб`єкт звернення вказав, що 06.01.2024 до ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора ВП №3 ОСОБА_8 про те, що за адресою: вул. Підсухи, 62, с. Ніжиловичі Бучанського району Київської області, було зупинено т/з УАЗ 3303 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кузові якого знаходились дрова різної породи: вільха, дуб, береза загальним об`ємом 2,5 куб.м. (довжиною по 1 м, діаметром від З до 15 см) без належних документів. (ЄО 98 від 06.01.2024)

Реагуючи на вищевказане повідомлення, 06.01.2024 року в період часу з 13 год. 20 хв. по 14 год. 00 хв. слідчим було проведено огляд місця події, а саме на дорозі поблизу буд. АДРЕСА_1 , де було виявлено транспортний засіб марки УАЗ модель 3303 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кузові якого було виявлено та вилучено дрова різної породи: вільха, дуб, береза загальним об`ємом 2,5 куб.м. (довжиною по 1 м, діаметром від 3 до 15 см) без належних документів, та бензопилу марки STIHL MS361 помаранчевого кольору.

Виявлений транспортний засіб, в кузові якого виявлено дрова різної породи: вільха, дуб, береза загальним об`ємом 2,5 куб.м., було вилучено, та в подальшому опечатано біркою з пояснювальними написами і підписами слідчого, понятих, експерта, та поміщено на штрафмайдан зберігання тимчасового вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 . Вилучену бензопилу марки STIHL MS361 помаранчевого кольору поміщено до камери схову речових доказів ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

07.01.2024 року постановою слідчого вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З викладеного вбачається, що зазначені речі, вилучені під час огляду місця події 06.01.2024 року, є матеріальними об`єктами даного кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий клопотання підтримав та просила його задовільнити з підстав наведених в ньому.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечили проти клопотання, пояснивши, що клопотання не обгрунтоване, немає належних та допустимих доказів. Вказали, що ОСОБА_4 , 06.01.2024 року, близько 11-ої години, на своєму автомобілі марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав у квартал № 18 Ніжиловицького лісництва, де назбирав «валежніку» близько 2,5 м.куб., деревини довжиною 1 м. та діаметром від 3 до 15 см., який завантажив на автомобіль та їхав у місце дислокації військовослужбовців ЗСУ, де мав його вивантажити, адже саме на прохання військових він це зробив, для обігріву останніх у зимовий період. Крім того в клопотанні слідчий не вказує яка саме деревина перевозилась, в якій кількості та розмір її, а саме головне де вона була незаконно вирубана, як звучить санкція статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Тобто законодавець зобов`язує слідчого докладно описати речові докази, надавши при цьому йому всі необхідні повноваження, а виходячи з доданого до клопотання протоколу огляду місця події, чітко вбачається що він носить формальний характер і з нього не зрозуміло, яку саме кількість деревини було вилучено, а саме не вказано об`єм (в протоколі огляду об`єм вказано приблизно), кількість колод тієї чи іншої породи, діаметр кожної колоди та її довжину, що позбавляє слідчого суддю чітко визначити матеріальні об`єкти на які все ж таки на думку слідчого необхідно накласти арешт.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, які належить арештувати, що слідчим не було вказано, як зазначено ви ще.

Також, з огляду на попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а саме ч. 1 ст. 246 КК України, за якою кримінальна відповідальність настає за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

В матеріалах справи відсутні будь які докази незаконної вирубки, як зазначив слідчий, саме дров різної породи: вільха, дуб, береза загальним об`ємом 2,5 куб.м. (довжиною по 1 м, діаметром від 3 до 15 см), яку перевозив ОСОБА_4 .

Крім того, згідно пояснення ОСОБА_4 , які були дані як в поясненнях слідчому так і в судовому засіданні, слідує, що останній 06.01.2024 року, близько 11-ої години, на своєму автомобілі марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав у квартал № 18 Ніжиловицького лісництва, де назбирав «валежніку» близько 2,5 м.куб., деревини довжиною 1 м. та діаметром від 3 до 15 см., який завантажив на автомобіль та їхав у місце дислокації військовослужбовців ЗСУ, де мав його вивантажити, адже саме на прохання військових він це зробив, для обігріву останніх у зимовий період. По дорозі був зупинений працівниками поліції.

Оскільки питання використання лісових ресурсів регулюється державою, основою діяльності в даній сфері є відповідні нормативно правові акти Конституція України, Лісовий кодекс, Кримінальний кодекс, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Цивільний кодекс, Постанова Кабінету міністрів № 761 від 23.05.2007 року «Про затвердження порядку спеціального використання лісових ресурсів».

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Лісового кодексу України (далі ЛКУ), громадяни України, мають право вільно перебувати в лісах державної та комунальної власності, якщо інше не передбачено законом. Дане поняття має визначення лісового сервітуту.

Ст. 65 ЛКУ передбачає два види використання лісових ресурсів: 1) в порядку загального користування; 2) в порядку спеціального користування.

Ст. 66 ЛКУ в порядку загального використання лісових ресурсів громадяни, мають право в лісах державної та комунальної власності вільно перебувати, безоплатно, без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби ТОЩО, крім випадків передбачених ЛКУ. Громадяни під час здійснення загального використання зобов`язані виконувати вимоги пожежної безпеки в лісах, користуватися лісовими ресурсами, зазначеними вище, в обсягах що не завдають шкоди відтворенню цих ресурсів, не погіршують санітарного стану лісів.

Ст. 67 ЛКУ передбачено види використання лісових ресурсів в порядку спеціального використання: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів. Спеціальне використання лісових ресурсів проводиться лише за спеціальним дозволом лісорубним або лісовим квитком, що видається безоплатно. З викладеного вище, можна було б зробити висновок що заготовляти дрова в лісі без дозволу не можна, але той же ЛКУ вказує що заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, мова не йде про вітровали, зламані дерева, сухостої.

Відповідно до ПКМУ № 761 від 23.05.2007 року «Про затвердження порядку спеціального використання лісових ресурсів». В даній постанові в свою чергу спеціальне використання розділяють ще на два підвиди: 1) другорядне використання (заготівля живиці, пнів, лубу та кори); 2) побічне користування (заготівля сіна, випасання худоби, розміщення пасіки, збирання лісової підстилки). В пункті 47 Постанови вказується, що деревину можна вважати заготовленими, якщо проведено валку, обрубку гілок та сучків. Вже із даного матеріалу зрозуміло, що саме лісове законодавство не виділило в окрему категорію мертву деревину та не установили порядку поводження з нею.

Ст. 246 Кримінального кодексу та навіть ст. 65 КУпАП передбачає відповідальність тільки в тому разі якщо дерево знаходилось на пні (живе), і якщо особа проводила валку таких дерев чи чагарників. Особу можна притягнути до відповідальності лише за діяння заборону на яке прямо передбачено в законодавстві, тобто можна робити все, що не заборонено законом. Оскільки сухостій та вітровали прямо не вказуються в кодексах, відсутній порядок поводження з ними, юридично збирання сухостою не можна віднести до заготівлі деревини так як не проводиться валка дерева, і відповідно не потрібно брати спеціальний дозвіл. Враховуючи те, що відсутня відповідальність за збирання сухостою, отже держава дані дії не вважає протизаконними.

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27 липня 1995 року за №555, «Про затвердження санітарних правил у лісах України» передбачає вичерпний перелік окремих заходів для поліпшення санітарного стану лісів. Так відповідно до п. 4 такими заходами є: вибіркові санітарні рубки; суцільні санітарні рубки; ліквідація захаращеності; профілактика виникнення та поширення осередків шкідників і хвороб лісу, боротьба з ними і захист заготовленої деревини від шкідників і хвороб лісу.

Таким чином ліквідація захаращеності - це окремий захід, який не має відношення до будь-якої рубки. У пункті 34 цієї постанови розкривається саме поняття такого окремого заходу як ліквідація захаращеності, ліквідація захаращеності здійснюється шляхом прибирання поваленого сухостою (з відхиленням стовбура більше ніж на 30 градусів від вертикальної осі) та хмизу», що фактично ОСОБА_4 і здійснив. За ліквідацію захаращеності ніяким законом не передбачено відповідальності і такі дії не заборонені.

За визначенням, можна здійснити рубку тільки стоячого дерева (на пні), але не «валежника» який вже лежить, повалений вітром або шкідниками і який зрубати, або припинити йому росту вже не можна.

Жодним з наведених законодавчих та нормативних актів не встановлено прямої заборони на здійснення дій з вилучення сухостійних, буреломних або вітровальних дерев громадянами, яка фактично має ознаки діяльності, направленої на вжиття заходів з поліпшення санітарного або якісного стану лісів.

Отже, Конституційним принципом є принцип верховенства права який закріплений у ст. 8 Конституції України, громадяни здійснюють свої права за принципом «дозволено все, що прямо не заборонено законом», а державні органи та їх посадові особи за принципом «дозволено лише те, що прямо визначено законом».

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є не обґрунтоване, та факти і доводи викладені в ньому не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього майна.

Керуючись вимогами ст. 170, 172-173, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10.01.2024 року о 17:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1