Провадження №1-кс/522/5868/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю серетаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Управління Служби безпеки України в Одеській області, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої посадової особи Управління СБУ в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до змісту скарги, заявник просить внести відомості за заявою від 02.09.2023 року, про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 3 ст. 109, ст. 28 КК України відповідними особами, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , Турчинов, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

На думку заявника, в порушення вимог ст. 214 КПК України уповноваженими посадовими особами Управління СБУ в Одеській області за заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесено до ЄРДР відомості, викладені у вищезазначеній заяві та не розпочато досудове розслідування.

У зв`язку з цим заявник просить зобов`язати уповноважену особу УСБУ в Одеській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання заявник не з`явився. У своїй скарзі зазначив щодо можливості проведення судового засідання без його присутності.

Представник Управління СБУ в Одеській області в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника та представника Управління СБУ в Одеській області.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.09.2023 року за вих. №1/10/1-5137 з ДУ «Одеська виправна колонія (№14) в інтересах ОСОБА_3 засобами електронного поштового зв`язку до Управління СБУ в Одеській області була направлена заява про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, на думку заявника в порушення ст. 214 КПК України відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

За таких обставин реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

За змістом ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які відомості, викладені у заяві чи повідомленні, а лише ті, які містять короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Також, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що на думку заявника має місце вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя убачає, що зміст заяви ОСОБА_3 від 02.09.2023 року, не містить відомостей про конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, у заяві відсутні відомості щодо процесуального статусу та повноважень осіб, на які посилається заявник.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доводи заявника необґрунтованими, а викладені в заяві обставини не містять даних, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що в заяві ОСОБА_3 містить перелік осіб, відповідно до яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження.

Так, Главою 37 КПК України передбачено особливий порядок кримінального провадження, в тому числі щодо початку досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 480 КПК України, особливий порядок кримінального провадження застосовується стосовно:

1) народного депутата України;

2) судді, судді Конституційного Суду України, судді Вищого антикорупційного суду, а також присяжного на час виконання ним обов`язків у суді, Голови, заступника Голови, члена Вищої ради правосуддя, Голови, заступника Голови, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) кандидата у Президенти України;

4) Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

5) Голови, іншого члена Рахункової палати;

6) депутата місцевої ради;

7) адвоката;

8) Генерального прокурора, його заступника, прокурора Спеціалізованої

9) Директора та працівників Національного антикорупційного бюро України;

10) Голови Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступника.

Так, відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення відповідно до переліку вказаного у ч. 1 ст. 480 КПК України, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (виконувачем обов`язків Генерального прокурора) або заступником Генерального прокурора.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_16 у своїй заяві від 02.09.2023 року зазначається, про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень особами, відповідно до переліку зазначеному у ч. 1 ст. 480 КПК України, такі відомості про вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.ст. 216, 480-483 КПК України, вносяться до ЄРДР лише ДБР, Генеральним прокурором або виконувачем обов`язків Генерального прокурора або заступником Генерального прокурора, тому, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Кримінальний процесуальний кодекс України нормативно-правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 року ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Виходячи аналізу норм КПК України судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття « суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає « усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно - правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 року ст. 412 КПК України, порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Зважаючи на викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Управління СБУ в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 32, 214, 216, 303, 304, 306, 307, 309, 369-372, 395, 480-483 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Управління Служби безпеки України в Одеській області, щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: