Справа №591/9308/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/679/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/9308/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, виключний запобіжний захід застосований слідчим суддею без урахування положень ст. 178 КПК.

25.10.2023 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженим із прокурором Сумської обласної прокуратури, звернувся слідчий в ОВС СВ УСБ України в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК.

06.10.2023 за № 0000199 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК, 23.10.2023 ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК та в цей же день останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики того, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних в цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи положення ч. 6 ст. 176, ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.102023 відносно ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.12.2023. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що повідомлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, запобігти яким можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обставин для визначення альтернативного запобіжного заходу застави установлено не було.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом, а згідно ч. 6 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109 114-2, 258 258-6, 260, 261, 437-442 КК, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті.

Як убачається з матеріалів провадження, ОВС СВ УСБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 06.10.2023 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, здійснивши розгляд клопотання слідчого і задовольнивши його, дійшов правильного висновку про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_10 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, яка в апеляційній скарзі захисника не оскаржується, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також відсутність об`єктивних обставин, які б вказували на можливість застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Зокрема, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів (п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК), а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88).

Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти нові злочини. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також обставини його вчинення підвищують ризик того, що ОСОБА_10 , яка проживає на території, на якій ведуться бойові дії, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , зокрема те, що однією з підозрюваних у даному провадженні є її дочка, яка також проживає в населеному пункті разом з ОСОБА_10 та має зв`язки з особами на території рф.

Також ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, перебуваючи на волі матиме змогу продовжити вчиняти дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Про особливу вагомість ризику продовження злочинної діяльності, вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить також характер інкримінованого ОСОБА_10 правопорушення, що дозволяє ґрунтовно припускати, що ця особа зневажливо ставиться до суспільства і встановлених у ньому правил, є особою схильною до дій, спрямованих на проведення підривної діяльності проти України, заподіяння шкоди державній безпеці.

Крім того, колегія суддів враховує, що дане кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а відтак ймовірність того, що підозрювана може вдатися до спроб перешкоджання кримінальному провадженню існує і є вагомою.

Погоджується колегія суддів і висновком слідчого судді щодо невизначення ОСОБА_10 альтернативного заходу у виді застави, оскільки відповідно вимог ч. 4 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді застави може не встановлюватись щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і умотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим приходить висновку про залишення судового рішення без змін, а поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2023 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4