Справа № 752/2416/24
Провадження №: 1-кп/752/1469/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001637 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Путрівка, Васильківського району, Київської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , має інвалідність ІІ групи, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середньо-спеціальну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: Київська область, Фастівський раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_5 26.12.2023 року, перебуваючи у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці, але не пізніше 12 год. 15 хв. придбав ін`єкційний шприц із рідиною білого кольору та помістив вказаний шприц в сумку чорного кольору, яка на той час була при ньому, чим незаконно придбав та розпочав зберігати при собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 того ж дня приблизно о 12 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бродівська, буд. 79, був зупинений працівником поліції. Після чого в присутності двох понятих в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 у останнього з сумки чорного кольору було виявлено та вилучено ін`єкційний шприц із рідиною білого кольору, яка містила згідно висновку експерта наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,041г.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та підтвердив, що дійсно 26.12.2023 року придбав ін`єкційний шприц метадоном, після чого в той же день був зупинений поліцейськими, які в ході обшуку шприц з рідиною вилучили. Різновид та кількість наркотичного засобу він не оспорює. У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати. Крім того, вказав, що проходить програму по зменьшенню кількості вживання наркотичної речовини, до наркотиків повернувся після демобілізації за станом здоров"я, захворювання отримав на війні, просить дати шанс.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність виключення із кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки - вчинення протягом року після засудження за цією ж статтей і відповідно про перекваліфікацію його дій з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, що не виходить за межі встановлених фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Як вбачається із наданих прокурором матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, ОСОБА_3 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2023 року був засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Згідно долученої суду копії квитанції призначений штраф було сплачено ОСОБА_3 того ж дня 13.09.2023 року, тобто призначене покарання було виконано в повному обсязі в день ухвалення вироку суду.

Згідно вимог п. 2-1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

За таких обставин, ОСОБА_3 з 14.09.2023 року має погашену судимість за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області і тому не є особою, яка раніше була засуджена, тому за вчинення викладеного у даному вироку кримінального правопрушення за фактичних обставин, які ніким не оспорюються, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінальних проступків, обставини вчинення проступку, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, є інвалідом 2 групи з 12.10.2023 року (захворювання пов"язане з проходженням військової служби), не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та наявність малолітньої дитини на утриманні, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Із врахуванням даних про особу винного, зокрема, наявності 2 групи інвалідності та відсутності місця роботи, суд не вправі призначити йому покарання у виді обмеження волі, виправних робіт чи штрафу, у зв"язку з чим вважає за доцільне призначити покарання у виді арешту в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання у виді арешту обчислювати з моменту фактичного зактримання ОСОБА_3 .

Речовий доказ: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,041 г (квитанція №001676), що знаходиться в камері зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУ НП України в м. Києві - знищити;

оптичний носій інформації компакт диск "VS" формату "CD-R"(700 mb), що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001637, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0001637 протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3029 грн. 12 коп. на користь держави.

В строк призначеного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою 1 (один) день - 26.12.2023 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1