ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/1152/23

Провадження № 1-кп/210/260/24

24 січня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000150 від 24.10.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перше Травня Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 04.09.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

- 31.07.2013 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 02.06.2015 року на невідбутий строк 7 місяців;

- 10.03.2020 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 гривень;

- 10.11.2021 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік. 10.01.2023 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 року знятий з обліку по закінченню випробувального терміну,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , в середині травня 2021 року, отримав від раніше знайомого йому ОСОБА_7 , у тимчасове користування токарний станок марки «Dnipro-M WL-45S», який з того часу використовував для виготовлення дерев`яних виробів, за місцем проживання в будинку АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_7 28.07.2021 року попросив ОСОБА_4 повернути станок у своє володіння, в цей час у ОСОБА_4 за місцем свого проживання, виник злочинний умисел направлений на заволодіння токарним станком марки «Dnipro-M WL-45S» шляхом зловживання довірою.

ОСОБА_4 28.07.2021 року приблизно о 14:00 годині перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повідомивши ОСОБА_7 неправдиву інформацію, що поверне токарний станок найближчим часом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, здав токарний станок марки «Dnipro-M WL-45S» вартістю 9881 гривень 10 копійок, в ломбард «Капітал», що знаходиться у будинку АДРЕСА_4 , отримавши за нього грошові кошти в сумі 3268 гривень 40 копійок.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9881 гривень 10 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та зазначив, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні покарання покладався на розсуд суду.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений дане клопотання підтримав.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштований, раніше судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, матеріальна шкода відшкодована частково на суму 423,33 грн, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризувався посередньо, вину визнав, щиро розкаявся.

Згідно досудової доповіді від 16.10.2023 року, складеної відносно ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів (Т. 2 а.с. 63-64).

Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «Касандра» від 09.10.2023 року рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 розцінюється як ВИСОКИЙ (Т. 2 а.с. 64 зворот).

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України та зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України і виконанням покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Відповідно до вирокуАпостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2021 року обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 року ОСОБА_4 знятий з обліку по закінченню випробувального терміну.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- договір про надання фінансового кредиту та застави № від 28.07.2021 року та специфікація № 1 до нього, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000150 від 24.10.2021 року.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000150 залишити при матеріалах справи № 171/1152/23, пр. № 1-кп/210/260/24.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1