08.11.2023
Справа № 642/6480/23
Провадження № 1-кс/642/3545/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0001643 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначила, що слідчим відділом ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001643 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, надійшло повідомлення за фактом того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має в сумці 8 гранат.

У ході досудового розслідування, під час проведення огляду місця події у період часу з 14 год 37 хв по 15 год 16 хв 04.11.2023 за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, 5 у ОСОБА_5 виявили та вилучили згідно довідок про категорію вибухонебезпечності і виявлення вибухових матеріалів інспектора ВЗВ УВТС ГУНП в Харківській області наступне: 4 корпуси гранат типу Ф 1, 4 корпуси гранат типу РГН, 4 підривача до ручних гранат типу УЗРГМ, 4 підривача до ручних гранат типу УДЗ.

Вищезазначене, а саме: 4 (чотири) корпуси ручних осколкових гранат Ф 1 та 4 (чотири) корпуси ручних гранат РГН було поміщено до спеціального сейф пакету НП України з індивідуальним номером № SUD 3040551; 4 (чотири) підривача типу УЗРГМ до ручних гранат, 4 (чотири) підривача типу УДЗ до ручних гранат було поміщено до спеціального сейф пакету НП України з індивідуальним номером № SUD 3040553. На кожному з пакетів було зазначено пояснювальний надпис та поставлено підписи усіх учасників слідчої дії. Вилучені речі є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вищезазначене визнане речовим доказом по кримінальному провадженню.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

У судове засідання особа у володінні якої знаходиться майно, не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав та необхідність накладення арешту.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, у ході досудового розслідування, під час проведення огляду місця події у період часу з 14 год 37 хв по 15 год 16 хв 04.11.2023 за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, 5 у ОСОБА_5 виявили та вилучили згідно довідок про категорію вибухонебезпечності і виявлення вибухових матеріалів інспектора ВЗВ УВТС ГУНП в Харківській області наступне: 4 корпуси гранат типу Ф 1, 4 корпуси гранат типу РГН, 4 підривача до ручних гранат типу УЗРГМ, 4 підривача до ручних гранат типу УДЗ.

Вказані вище предмети були належним чином упаковані та опечатані, на яких містяться підписи понятих, слідчого, які було вилучено 04.11.2023 у період часу з 14 год 37 хв по 15 год 16 хв 04.11.2023 слідчим відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Маршала Малиновського, 5 за участю ОСОБА_5 . Данні предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Постановою про визнання речових доказів від 04 листопада 2023 року вищезазначені вилучені предмети було визнано речовими доказами.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0001643 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на наступні предмети: 4 (чотири) корпуси ручних осколкових гранат Ф 1 та 4 (чотири) корпуси ручних гранат РГН які було поміщено до спеціального сейф пакету НП України з індивідуальним номером № SUD 3040551; 4 (чотири) підривача типу УЗРГМ до ручних гранат, 4 (чотири) підривача типу УДЗ до ручних гранат які було поміщено до спеціального сейф пакету НП України з індивідуальним номером № SUD 3040553.

Місцем зберігання арештованого майна, відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову речових доказів ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1