УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000644 від 03.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000644 від 03.09.2023 № 0000644 від 03.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що групою співробітників ГОРВ, ПОРВ (з м.дн.п Старокозаче) та військовослужбовцями ВПС «Удобне» НОМЕР_1 прикордонного загону на транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені виявлено та зупинено транспортний засіб марки «ХюндайНІ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням діючих поліцейських батальйону конвойної служби ГУНП в Одеській області, а саме: рядового поліції ОСОБА_4 , спеціальний жетон №0182164; рядового поліції ОСОБА_5 , спеціальний жетон №0182161, які мали намір переправити 4 осіб-ухилянтів через державний кордон України.

02.09.2023 року проведено огляд загальнодоступного місця, а саме ділянки місцевості розташованої на автодорозі Одеса-Рені на 59 кілометрі 700 м поруч з розмежуванням державного кордону з Республікою Молдова, у ході якого вилучено та вилучено у співробітників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 : мобільні телефони марки Іphone 10 та XiaomiMi10t, а також у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 : мобільні телефони марки Iphone 12 ProMax, SamsungGalaxyA10 та Poco.

Встановлено, що на виявлених та вилучених мобільних телефонах міститься інформація щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме: щодо пересилання грошових коштів, інструкції як діяти та з ким контактувати, маршрути слідування транспорту та інші важливі дані які мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення.

03.09.2023 року вилучені в ході огляду речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Додатково сторона обвинувачення вказує, що 13.09.2023 за результатами розгляду слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення 02.09.2023 року огляду загальнодоступного місця, а саме ділянки місцевості розташованої на автодорозі Одеса-Рені на 59 кілометрі 700 м поруч з розмежуванням державного кордону з Республікою Молдова, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Таку ухвалу слідчого судді прокурором отримано 09.10.2023 року, й на теперішній час, в зв`язку з виправленням раніше встановлених недоліків, сторона обвинувачення повторно підіймає питання накладення арешту майна.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що органом досудового розслідування було встановлено, що на виявлених та вилучених мобільних телефонах міститься інформація щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме: щодо пересилання грошових коштів, інструкції як діяти та з ким контактувати, маршрути слідування транспорту та інші важливі дані які мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення.

У зв`язку з тим, що, на думку сторони обвинувачення, вилучені предмети мають значення для кримінального провадження і мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення, без дослідження вказаних предметів, встановити обставини події, що трапилась не представиться можливим, та відповідають критеріям згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, як речовий доказ, тому 03.09.2023 відповідно до постанови слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, в якій він вказав, що наполягає на задоволенні клопотання.

Власники вилученого майна, будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду клопотання, у судову засідання не з`явилися.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України.

Як вбачається з фактичних обставин такого кримінального провадження, вилучені мобільні телефони ймовірно можуть містити відомості щодо зв`язків власників такого майна з іншими невстановленими органом досудового розслідування особами щодо отримання інформації, інструкцій та координації дій, спрямованих на ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження, користування та відчуження такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000644 від 03.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження майном, яке вилучено 02.09.2023 року під час огляду загальнодоступного місця, а саме ділянки місцевості розташованої на автодорозі Одеса-Рені на 59 кілометрі 700 м поруч з розмежуванням державного кордону з Республікою Молдова, а саме на мобільні телефони марки: Іphone 10, XiaomiMi10t, Iphone 12 ProMax, SamsungGalaxyA10 та Poco.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена у встановленому законом порядку до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1