КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , 2002 року народження,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 23 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва призначив судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001990 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України.

Цією ж ухвалою задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 жовтня 2023 року включно.

Також цією ухвалою суд частково задовольнив клопотання прокурора та змінив запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, однак судове рішення в цій частині ніким не оскаржується.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, визнав доведеними заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та обставини, відповідно до ст. 178 КПК України, які суд також врахував при обранні та продовженні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Зважаючи на ці та інші обставини, в тому числі враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки менш суворі запобіжні заходи, на думку суду, не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою скасувати. Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід (нічний домашній арешт або особисте зобов`язання).

Як стверджує сторона захисту, на даний час відсутні будь-які ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Докази існування таких ризиків прокурором, під розгляду заявленого ним клопотання, не надані а в матеріалах кримінального провадження такі докази відсутні.

При цьому, посилаючись на висновки Європейського суду з прав людини та положення ст. 178 КПК України, захисник звертає увагу на те, що при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції не вивчені в повній мірі та враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній має постійне місце проживання, навчається, станом на затримання був студентом, мав дохід, який надавав йому можливість матеріально забезпечувати себе. Наведені дані, як вважає захисник обвинуваченого, свідчать про його стійкі соціальні зв`язки.

Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що сторона обвинувачення не має належних та допустимих доказів обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки жодних протиправних дій стосовно потерпілого, саме ОСОБА_5 , не вчиняв.

У зв`язку з цим, захисник робить висновок про те, що є правові підстави вважати, що на даний час відсутня потреба у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та є підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_5 також подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 посилається на те, що він та його захисник довели, що у прокурора не має прямих доказів на підтвердження заявлених ризиків, а тому просили суд застосувати домашній арешт, надавши документи про те, що у нього, ОСОБА_5 , перебувають на утриманні дитина, дівчина, яка не працює та хвора теща.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснено без участі сторін кримінального провадження, оскільки прокурор та захисник обвинуваченого, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули та не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання апелянтів в апеляційних скаргах на те, що стороною обвинувачення, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, а тому оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини даного кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають право поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Що ж стосується доводів апеляційних скарг про те, що судом першої інстанції, при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не були в повній мірі вивчені та враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема про міцність його соціальних зв`язків, та те, що ОСОБА_5 був студентом, то вони не можуть служити підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують обґрунтованості висновку суду про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 20 жовтня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року, відповідно до якої суд продовживстрок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , до 20 жовтня 2023 року включно, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 761/29960/23

Номер провадження: 11-кп/824/4953/2023

Категорія: ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1