Вирок

Іменем України

20 грудня 2023 року м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002576 від 22.08.2023 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої встановлено, що 20 серпня 2023 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала по вул. Бориса Лятошинського, 4 у м. Житомир де побачила залишений на дерев`яній лавці рюкзак чорного кольору, якого вирішила викрасти разом з майном, яке знаходилось у середині рюкзака.

Перебуваючи в цей час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись тимчасовою відсутністю власника даного майна, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, з корисливих мотивів, діючи в період запровадженого в Україні воєнного стану, підійшла до дерев`яної лавки на якій лежав вище вказаний рюкзак у якому знаходився мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 8А Ml 908СЗКН» та взяла його до рук, чим фактично викрала зазначене чуже майно.

В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , місце вчинення злочину залишила та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2633 грн. 33 коп

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому умовах воєнного стану.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України надійшов до Корольовського районного суду м. Житомира разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 30 листопада 2023 року під час досудового розслідування між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002576 від 22.08.2023, ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в повідомленні про підозру та в угоді, зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні.

Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого встановлено визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Сторонами враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, ОСОБА_4 на спеціальних обліках не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримала угоду та просила суд її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України відсутність потерпілого у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі. Зазначила, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке їй пред`явлено, і визнає себе винуватою саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 30 листопада 2023 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене умовах воєнного стану; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави 1911 грн 84 коп витрат на залучення експертів під час проведення судової експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.11.2023, на мобільний телефон марки «Redmi А8», в корпусі чорного кольору, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 листопада 2023 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одиннадцять) грн 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi А8», в корпусі чорного кольору, - залишити ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.11.2023 на мобільний телефон марки «Redmi А8», в корпусі чорного кольору, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1