Єдиний унікальний номер судової справи 462/442/24
Номер провадження 1-кп/462/288/24
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.01.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Рух справи в суді.

23.01.2024 року (вх. № 1541) з Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.01.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування та цифровий носій (а.с. 1, 2-8, 9-11, 12, 13).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - ОСОБА_1 (а.с. 14).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2024 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні (а.с. 15).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2024 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 09.11.2023 року о 10 год. 02 хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , отримавши від потерпілої ОСОБА_5 її мобільний телефон марки «Redmi A1», за її проханням встановив у ньому додаток «Monobank» для того, щоб активувати куплену напередодні потерпілою ОСОБА_5 банківську карту АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , якою остання мала намір користуватись у подальшому. Ввівши усі необхідні реквізити для активації вказаної банківської карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 дізнався від потерпілої персональний ідентифікаційний номер вказаної платіжної карти (ПІН-код). Після цього ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу потерпілої ОСОБА_5 , використовуючи додаток «Monobank» у мобільному телефоні потерпілої, який згідно Закону України «Про платіжні послуги» в редакції від 01.02.2023 року, є платіжним пристроєм, тобто технічним пристроєм (програмно-апаратним середовищем мобільного телефону), що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою в сфері інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, завідомо розуміючи, що банківська картка № НОМЕР_1 є чужою та використовується для доступу до чужого банківського рахунку, де зберігаються грошові кошти, шляхом введення відомого йому ідентифікаційного номера вказаної платіжної карти (ПІН-код), з корисливих мотивів, здійснив підвищення кредитного ліміту з 17 700 грн. 00 коп. до 20 000 грн. 00 коп.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у несанкціонованому втручанні в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Після цього, 09.11.2023 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що у ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на платіжну банківську картку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_2 , належну його матері ОСОБА_6 , на суму 5 000 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 в подальшому таємно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 09.11.2023 року о 11 год. 38 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , надалі реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що у ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на платіжну банківську картку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_2 , належну його матері ОСОБА_6 , на суму 5 000 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 у подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 10.11.2023 року о 19 год. 14 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що в ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на власну платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на суму 5 000 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 у подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 12.11.2023 року о 10 год. 06 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що у ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на власну платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на суму 1 000 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 в подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

У подальшому 21.11.2023 року о 10 год. 06 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що у ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на власну платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на суму 4 000 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 у подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 27.11.2023 року о 10 год. 22 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що у ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на власну платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на суму 6 240 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 в подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

28.11.2023 року о 09 год. 41 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що в ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на платіжну банківську картку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_2 , належну його матері ОСОБА_6 , на суму 4 160 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 в подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 29.11.2023 року о 11 год. 02 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи у розпорядженні мобільний телефон марки «Redmi A1», який належить потерпілій ОСОБА_5 , завідомо розуміючи, що даний мобільний телефон є чужим та знаючи, що у ньому встановлений додаток «Monobank», що використовується для доступу до чужого банківського рахунку по банківській карті АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , де зберігаються грошові кошти і яка належить потерпілій ОСОБА_5 , самочинно, без дозволу потерпілої, шляхом введення у додатку «Monobank» відомого йому персонального ідентифікаційного номеру платіжної карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (ПІН-коду), здійснив переказ із вказаної банківської карти на власну платіжну банківську картку АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_2 , належну його матері ОСОБА_6 , на суму 5 200 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти ОСОБА_4 у подальшому таємно, повторно викрав, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), витративши їх на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 255/2023 від 01.05.2023 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочини вважаються вчиненими в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та у несанкціонованому втручанні в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Так, показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (а.с. матеріалів кримінального провадження 167), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.с. матеріалів кримінального провадження 165), також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, так, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого, без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, суд на підставі ст. 75 КК України вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Щодо запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/365/24 від 19.01.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Дата закінчення дії ухвали 19.03.2024 року (а.с. кримінального провадження 155-157).

Так, з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає можливим не залишати у дії до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., скасувавши такий.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у матеріалах кримінального провадження відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 361 КК України у вигляді - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - скасувати.

Порядок оскарження вироку, набрання ним законної сили та отримання копії вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 30.01.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1