Справа № 474/1094/23
Провадження № 1-в/474/21/23
УХВАЛА

про відстрочку виконання вироку

14.12.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянув в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. відносно засудженого ОСОБА_5 , -

встановив:

11.09.2023р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області від Миколаївського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , в якому останній просить відстрочити засудженому ОСОБА_5 виконання вироку Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. до закінчення проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Клопотання мотивоване тим, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2020р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Постановою Верховного Суду від 27.04.2023р. вироки Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2020р. та Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. змінено виключивши посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК про призначення покарання за сукупністю злочинів. У решті судові рішення залишено без змін.

В клопотанні захисник ОСОБА_4 стверджує, що станом на сьогодні ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 18.11.2022р., що зокрема підтверджується довідкою № 258 від 02.01.2023р.

Крім того, згідно даних військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 02.11.2022р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 24.02.2022р. № 69/2022 призваний на військову службу до Збройних Сил України та направлений для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

10.04.2023р. ОСОБА_5 був травмований і знаходився на лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 з діагнозом консолідований перелом правої ключиці з деформацією, з нестійким больовим синдромом та незначним порушенням функції. Травма пов`язана з проходженням військової служби.

На думку захисника ОСОБА_4 призов під час мобілізації є поважною причиною неможливості відбування покарання ОСОБА_5 за вироком Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації, був призваний до лав ЗСУ у військову частину НОМЕР_1 на посаду помічник кулеметника. Службу він проходить з 18.11.2022р., і на даний час - ОСОБА_5 є солдатом в/ч НОМЕР_1 .

Також як на підставу для відстрочки виконання вищевказаного вироку є особливі обставини, які викликані воєнним станом, який 24.02.2022р. введений на території України у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, зокрема на те, що ОСОБА_5 , виконуючи свій громадянський обов`язок, внаслідок призову на військову службу до лав ЗСУ, проходить військову службу.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, що згідно з приписами ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання та просив його задовольнити.

Також захисник ОСОБА_4 клопотав перед судом щодо допиту свідка (дружини засудженого) на підтвердження факту перебування засудженого в військовому госпіталі, а також витребувати судом інформацію щодо проходження засудженим військової служби. Судом відмовлено в задоволені клопотань з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання захисника, оскільки у ст. 536 КПК України зазначений вичерпний перелік підстав з яких можна відстрочити виконання вироку, однак захисником до клопотання не додано будь-яких доказів на підтвердження підстав для відстрочки виконання вироку.

Заслухав доводи захисника ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , дослідив матеріали клопотання, судом встановлено таке.

Вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2020р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2020р. відносно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробовуванням, на підставі ст. 75 КК України - скасовано. Ухвалено новий вирок, яким вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, на підставі п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КК України, закрите, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання. В іншій частині вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.04.2023р. вироки Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2020р. та Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. змінено, включено посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК про призначення покарання за сукупністю злочинів. У решті судові рішення залишено без змін.

З довідки № 258 від 02.01.2023р. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 слідує, що засуджений ОСОБА_5 з 18.11.2022р. проходив військову службу в Збройних Силах України.

З довідки військово-лікарської комісії № 437 від 09.05.2023р. засуджений ОСОБА_5 10.04.2023р. був травмований та визнаний обмежено придатним до військової служби.

Водночас з вказаних документів можливо зробити висновок, що засуджений ОСОБА_5 з 18.11.2022р. і принаймі до 09.05.2023р. проходив військову службу в Збройних Силах України. Даних щодо проходження засудженим ОСОБА_5 вказаної служби на час розгляду клопотання відсутні.

При цьому суд зауважує, що у копії військового квитка серії НОМЕР_4 виданого 02.11.2022р. на ім`я ОСОБА_5 відсутні відмітки про день його мобілізації та про проходження ним військової служби у будь-якій військовій частині.

Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.

Відповідно до положень ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

При цьому відстрочка виконання вироку суду є правом суду, а не його обов`язком, рішення про відстрочку виконання вироку суд приймає на підставі відповідного клопотання, яке має бути обґрунтованим.

Згідно з абз. 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990р. № 11 зі змінами, внесеними згідно Постанов Пленуму Верховного Суду України від 03.12.1997р. Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків обставини, які є підставами для надання відстрочки виконання вироку, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

В свою чергу, захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження підстав, зазначених у ч. 1 ст. 536 КПК України для відстрочки виконання вироку засудженому ОСОБА_5 .

Надана медична документація, не містить інформації про наявність хвороби у ОСОБА_5 , яка б слугувала причиною неможливості відбувати покарання.

Також як на підставу для відстрочки виконання вищевказаного вироку, захисник засудженого посилається на особливі обставини, які викликані воєнним станом, який 24.02.2022р. введений на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, зокрема на те, що ОСОБА_5 , виконуючи свій громадянський обов`язок, внаслідок призову на військову службу до лав ЗСУ, проходить військову службу.

Суд враховує, що норми КПК України не передбачають підстави для відстрочки виконання вироку - проходження військової служби засудженим. В зв`язку з введенням воєнного стану з 24.02.2022р. на території України до КПК України було внесено ряд нових положень та змін, однак норма ст. 536 КПК України не зазнала жодних змін чи доповнень.

Вирішуючи питання про можливу відстрочку виконання вироку, суд, як того вимагає ст. 536 КПК України, окрім підстав застосування відстрочки виконання вироку, враховує також тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого, з`ясовує, чи допускає закон таке рішення щодо цього виду покарання.

Так, ОСОБА_5 засуджений за злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, який, як на момент ухвалення вироку, так і на момент постановлення цієї ухвали є тяжким злочином, а отже, відстрочка виконання вироку від 19.10.2022р., за яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не допускається.

З огляду на вищевикладене клопотання захисника ОСОБА_4 безпідставне та необґрунтоване, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372, 536, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2022р. відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1