Справа № 128/3585/20
Провадження №11-кп/801/1327/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеооконференції)

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 301 КК України, ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 301 КК України.

В ході судового засідання у кримінальному провадженні прокурором у ньому ОСОБА_6 було подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що ризики, передбачені п.п.1,3,5ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 20 листопада 2023 року продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - до 18 січня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні, ч.5 ст. 301 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 , на даний час виключена з Кримінального кодексу України, також звертає увагу, що обвинувачений більше трьох років перебуває під вартою.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши її доводи, а також матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

При розгляді клопотань про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не зменшились і що інший більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити його належну процесуальну поведінку.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , взявши до уваги вимоги ст. 178 КПК України, суд першої інстанції оцінив такі обставини, зокрема, те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти громадського порядку та моральності, є громадянином іншої держави - Австрії, на час затримання не був працевлаштований на території України, не мав постійного законного джерела доходів на території України, є особою, тричі судимою на території Австрії за вчинення умисних злочинів та відбував покарання реально (зі слів обвинуваченого). Також в ухвалі зазначено, що у провадженні суду відносно обвинуваченого перебуває інший обвинувальний акт у вчиненні ним нових епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 301, ч.3 ст. 149 КК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника щодо необґрунтованості ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки зазначені обставини судом першої інстанції свідчать про їх існування.

Окрім того, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не визначено розміру застави.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах вимог п.3 ч.5 ст. 182 КПК України - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не буде непомірним для обвинуваченого, членів його сім`ї та близьких родичів.

З приводу тривалості судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , апеляційний суд наголошує, що тривалий судовий розгляд кримінального провадження є неприпустимим та призводить до порушення судом першої інстанції положень ст. 8 Конституції України, ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 та приписів ст. 318 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвали, що одночасно визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 214720 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_7 має бути негайно звільнений з-під варти та покласти на нього обов`язки: з`являтись за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу суду.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4