Справа № 699/857/20
Номер провадження 1-кп/699/51/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 рокум.Корсунь-Шевченківський

Суд Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в складі : Головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 ,адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 296 КК України,внесенному до ЄРДР за № 0000248 від 09.06.2020 р.

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду справи по суті, прокурор заявила клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження та вивчення у судовому засідання в якості доказу сторони обвинувачення ухвалу суду по вказаній справі, яка була винесена під головуванням судді ОСОБА_7 про судове доручення від 13.03.2023 р. та матеріали її виконання, якими було в ходи тимчасового доступу вилучено у потерпілого по вказанному провадженню аудиозапис його розмови з обвинуваченим.

Сторона захисту просила визнати вказаний доказ недопустимим та не досліджувати його під час судового розгляду на таких підставах :

вказаний запис якого на досудовому слідстві потерпілий мав, але сторонам при завершенні досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України не відкривав, до матеріалів справи не долучав та не повідомляв про нього, ні прокурора, ні слідчого, ні сторону захисту, речовим доказом не визнавався.

. Даний доказ обвинувачення є доказом отриманим з порушенням процесуального порядку. У минулому складі суду витребування вказаного запису через надання доручення суддею начальнику СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та порушеної процедури стало відводом для судді у справі ОСОБА_8 , оскільки останній вказаними діями перейняв на себе повноваження обвинувачення взявши ініціативу збирача доказів на себе для встановлення окремих обставин, чим порушив принцип змагальності сторін та безсторонності суду (додаю копію ухвали суду від 15.05.2023 з ЄДРСР ), а

відповідно доказом отриманим у невстановлений у КПК України порядок (ст..86 КПК України), що впливає на порушення прав і свобод обвинуваченого,що має наслідком недопустимість, неналежність доказу та тягне за собою.Даний аудіозапис був записаний (змонтований) без заведення оперативно-розшукової справи, що позбавляє суд можливості визнати його допустимим доказом.

Сторона обвинувачення просила відмовити у задоволенні вказанного клопотання, так як вилучення вказаного запису було здійснено на підставі ухвали суду, в передбаченому КПК порядку, вказаний доказ відкритий стороні захисту, тобто на думку прокурора підстав для визнання вказаного доказу недопустими не має.

Потерпілий підтримав думку прокурора, просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити та повідомив, що вказаний запис був зробелинй ненавмисно, крім того, він такоє як потерпілий має право подавати докази.

Розглянув матеріали, надані прокурором та вислухав думку сторні по клопотанню сторони захисту суд дійшов до наступного. :

13.03.2023 р. Корсунь-Шевченківським судом Черкаської області по даній справі було винесено ухвалу про судове доручення, в якій суд вказав, що допитаний у судовому засіданні потерпілий потпідомив суду, що останній після чинення віносно нього протиправних дій, через декілька днів зустрівся з обвинуваченим, якій намагався переконати потерпілого відмовиться від підтримання обвинувачення, обіцяючи взамін відновлення пошокодженого автомобіля.На данний час у потерпілого мається аудиозапис вказаної розмови, а тому потерпілий просив суд дослідити вказаний запис., оскільки зміст розмови повністю нівелює позицію обвинуваченого щодо непричепності його до скоєння злочину.В цій ухвалі суд дійшов висновеку задоволення клопотання потерпілого та направлення відповідного доручення органу досудовогорозслідування щодо доручення начальнику СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в строк до 23.02.2023 р. провести виїмку у потерпілого ОСОБА_5 наявного у нього аудиозапису розмови з обвинуваченим.Вказана уувала набула чинності 23.02.2023 р.

На виконання вказаної ухвали, слідчим було складно протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.02.2023 р., під час слідчої дії у ОСОБА_5 було вилучено аудиозапис.До протоколу долучено СД-диск з написом «аудиозапис справа 699/857/20 ОСОБА_5», при цьому вказаний диск належним чином не опечатано, пояснювальної напису на конверті не має, підписів учасників слідчої дії не має.

Крім того, прокурором було надано протокол про надання доступу до матеріалів в порядку ст. 290 КПК України від 23.04.2023 р., яким стороні захисту було надано доступ до матеріфалів : протоколу тимчасового доступу до речей і документів та аудиозапису ( у протоколі мають підписи потерпілого, обвинуваченого та захисника).

З пояснень потерпілого, якій він надав попердньому складу суду і які зазначені в ухвалі суду від 23.02.2023 р., розмова потерпілого з обвинуваченим зафіксована через декілька днів після подій зазначених в обвинувальному акті (08.06.2020 р.)

1. Щодо аргументу сторони захисту щодо невідкриття вказанного доказу в порядку ст. 290 КПК України, суд зазначає наступне :

Докази не відкриті потерпілим в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, мають бути визнані недопустимими якщо під час відкриття матеріалів іншій стороні потерпілий у випадках, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення, а не учасником кримінального провадження.

Потерпілий виступає стороною кримінального провадження з боку обвинувачення у чітко передбачених кримінальним процесуальним законом випадках:

Чинний КПК встановлює два випадки коли потерпілий набуває статусу сторони:

- у разі відмови прокурора від підтримання публічного обвинувачення (ст. 340 КПК)

- у разі якщо в обвинувальному акті зі зміненим прокурором в суді обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення (ч. 3 ст. 338 КПК).

На стадії закінчення досудового розслідування вимоги ст. 290 КПК виконуються слідчим, прокурором та стороною захисту. При цьому в даному конкретному випадку потерпілий не є стороною кримінального провадження, а тому не входить до переліку осіб, визначених у ст. 290 КПК. ( вказане узгоджується з позицію Верховного Суду по справі 461/4358/17, постанова від 14.05.2020 р.).Тобто вказаний аргумент сторони захисту як підстава для визнання доказу недопустим є нспроможним.

2. Так як ухвала суду про направлення судового доручення від 23.02.2023 р. набула чинності,суд не вважає за можливим вдаватись в обговорювання законності підстав винесення вазаної ухвали.

3.Щодо процедури отримання потерпілим аудизапису вказаної розмови.

- аудіо розмов,зроблені за допомогою програм (додатків) на телефонах, які дозволяють записувати такі розмови, чи диктофону громадянами, є недопустимими доказами, якщо: 1) такі були зроблені до відкриття відповідного кримінального провадження; 2) такі були зроблені після відкриття відповідного кримінального провадження з порушенням порядку отримання доказів, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 14 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування.

Згідно з частиною другою статті 14 КПК України втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.

Інформація, отримана внаслідок втручання у спілкування, не може бути використана інакше як для вирішення завдань кримінального провадження (ч. 3 ст. 14 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, виходячи з аналізу положень частини першої статті 84 КПК України, можна зробити висновок, що доказами в кримінальному провадженні є не будь-які фактичні дані, а лише ті, які отримані у передбаченому КПК України порядку.

Відповідно до частини першої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до частини першої статті 31 Конституції України кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Тобто, виходячи з приписів частини першої статті 31 Конституції України, порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції допускається виключно лише з дозволу суду, лише у випадках, передбачених законом, лише з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, і лише якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (ч. 1 ст. 270 ЦК України).

Розгляд матеріалів справи показав, що вказана розмова була писана без дозволу суду,

Таким чином, виходячи з положень частин першої - третьої статті 14, частини першої статті 86, частини першої статті 87 КПК України, частини першої статті 31 Конституції України, здобуті з порушенням таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції (з порушенням вимог частини першої статті 31 Конституції України, зокрема, без відповідного дозволу на це суду) докази є недопустимими в кримінальному провадженні, оскільки такі отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав і основоположних свобод люини, зокрема здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч.4 ст. 87 КПК України докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначенного істотного порушення прав та свобод людини внаслідок якого такі відомості були отримані.

Відповідно до ст. 86 ч.2 КПК України недопустимий доказ не може бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. На цих підставах суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захтисту підлягає задоволенню, керуючись ст.86,87 КПК України, суд

ухвалив :

Визнати недопустимим доказом по кримінального провадженню відносно ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 296 КК України,внесенному до ЄРДР за № 0000248 від 09.06.2020 р., а саме .:

-Аудіозапис розмови, якій був наданий потерпілим ОСОБА_5 під час тимчасового доступу до речей і документів 23.02.2023 р.. Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1