Справа № 369/1978/24
Провадження №1-кс/369/489/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 187 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділом Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 02.02.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 187 КК України

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2024 приблизно о 16 годині, під час дії в Україні воєнного стану, який введено Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дію якого неодноразово було продовжено, у ОСОБА_5 , який перебував поблизу аптеки № 23 ТОВ «Вітамінка», що розташована за адресою: вул. Центральна, 337 в смт Бородянка Бучанського району Київської області та мав при собі предмет, зовні схожий на гранату, виник кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння належними аптеці № 23 ТОВ «Вітамінка» грошовими коштами, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я працівника аптеки.

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння належними аптеці № 23 ТОВ «Вітамінка» грошовими коштами, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я працівника аптеки, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу через вхідні двері увійшов до приміщення відділення аптеки за вищевказаною адресою, де на той момент перебувала завідувач аптеки ОСОБА_8 , після чого, підійшов до касової зони № 2, дістав із кишені одягу заздалегідь підготовлений для вчинення кримінального правопорушення предмет, зовні схожий на гранату, направив його в бік працівника аптеки та висловив вимогу видати йому всі наявні в касі грошові кошти. При цьому, ОСОБА_8 сприйнявши реальний характер погрози як таку, що дійсно може бути реалізована, передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 520 гривень, які знаходились в касі.

Заволодівши чужим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду у розмірі 520 гривень.

02.02.2024 о 17 годині 25 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У зв`язку з чим, 03.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білопілля Сумської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, старшим слідчим СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_8 , вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 02.02.2024; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду відеозапису з камер відео спостереження аптеки № 23 ТОВ «Вітамінка»; постановою про визнання речових доказів від 02.02.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2024;

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_8 , вчинений в умовах воєнного стану, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави органу досудового розслідування звернутися з клопотанням до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 , від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочинам, а саме у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи та офіційного джерела доходу, проживання останнього за незареєстрованим місцем проживання.

Обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у вказаному кримінальному провадженні не виконанні всі слідчі дії спрямовані на отримання та перевірку доказів, не в повному обсязі проведенні необхідні слідчі (розшукові) дії, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, які мешкають в одному населеному пункті з ним, та які будучи допитаними в кримінальному провадженні вказали, що занепокоєні щодо свого життя та здоров`я, а також за своє майно, особливо після останніх подій, та просять обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 є небезпечним. Тому він може впливати на них, з метою зміни ними своїх показань, оскільки злочин, в якому він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, з метою уникнення покарання.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, що може свідчити про схильність підозрюваного до вчинення дій насильницького характеру, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене, аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідство дійшло висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: вул. Деґтярівська, 13, м. Київ, на строк 60 (шістдесят) діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його з підстав ви кладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення вимог клопотання та просили суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що сам не розуміє як таке вчинив, оскільки у нього напередодні, на війні загинув брат і він був в такому стані, що не розумів своїх дій. Після вчиненого злякався прийшов додому та розповів усе дружині і в подальшому самостійно звернувся до відділку поліції. Стверджував, що коштів не потребував, вони у нього були оскільки він працює неофіційно на будівництві та отримує зарплатню. Крім того, просив суд при обранні міри запобіжного заходу врахувати те, що він має міцні соціальні зв`язки, а саме цивільну дружину та двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, одна з яких є їх спільною дитиною. У підтвердження цих відомостей долучив до матеріалів клопотання копію свідоцтва про народження спільної дитини. Також вказав, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду він немає, а квартира, в якій він з родиною проживає, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить його дружині на праві приватної власності, тому просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту саме за цією адресою.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 02.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

02.02.2024 о 17 год. 25 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

03.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим слідчим СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 02.02.2024; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду відеозапису з камер відео спостереження аптеки № 23 ТОВ «Вітамінка»; постановою про визнання речових доказів від 02.02.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.02.2024.

Зі змісту доданих до клопотання документів вбачається причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді, позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим, на підставі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Разом з тим, коли йдеться про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід також зважати на те, чи наявні у справі специфічні ознаки того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (наприклад, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009) (Labita v. Italy), N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненими кримінальними правопорушеннями.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до особливо тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

Також досить вірогідним є заявлений ризик можливого впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Інші заявлені слідчим та прокурором ризики на даному етапі досудового розслідування жодним чином не підтверджені.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження і належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків кримінального провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові відомості щодо кримінального правопорушення та особи підозрюваного.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України;

- інкримінований злочин КК України відносить до особливо тяжкого і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Щодо застосування найбільш суворого запобіжного заходу, то слідчий суддя зазначає наступне.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі, у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, на даному етапі досудового розслідування суд враховує доводи сторони захисту щодо наявності у підозрюваного соціальних зв`язків, а саме цивільної дружини ОСОБА_9 та їх спільної доньки ОСОБА_12 , які перебувають на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, суд враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 самостійно звернувся до відділку поліції та повідомив про обставини вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про сприяння останнього органам досудового розслідування щодо розслідування кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, у цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за доцільне застосовувати до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ризикам кримінального провадження можна запобігти, застосувавши відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців певні обов`язки.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не одружений, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, тобто до 02 квітня 2024 року (включно).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатися зі свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13