Справа № 204/9941/23
Провадження № 1-кс/204/2380/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє:

- вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, засуджений до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. 12 квітня 2023 року звільнений з ДУ «Солонянська ВК (№21)» по відбуттю строку покарання,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

3 липня 2023 року слідчий СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 18 травня 2023 СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області розпочате кримінальне провадження та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. 26 червня 2023 року слідчим СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_8 повідомлено: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Родинське Донецької області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, інвалідом не є, не одружений, осіб похилого віку та неповнолітніх дітей на утримані не має, раніше неодноразово судимий: 21.11.2006 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений 17.03.2010 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 24 дні; 09.12.2011 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі, в силу ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 21.11.2006, до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 27.12.2011 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; 26.01.2012 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне призначення покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 17.11.2016 по відбуттю строку покарання; 17.10.2018 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений 12.04.2023 з ДУ «Солонянська ВК (№21)» по відбуттю строку покарання; з 04.01.2022 на розгляді Селидівського міського суду Донецької області перебуває обвинувальний акт від 08.07.2021 по об`єднаному кримінальному провадженню №0000724 від 19.11.2020 за ч. 3 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.2 ст. 255-1 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , контактний телефон: НОМЕР_1 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану та у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчинене в умовах воєнного стану за наступних обставин. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, оголошено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20 травня 2023 року строком на 90 діб. ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний корисливий злочин на території м. Родинське Донецької області за наступних обставин: Приблизно 17.04.2023 о 10 год. 00 хв., точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи, що у його матері ОСОБА_9 , з якою він мешкає, є золота обручка, у нього раптово виник умисел спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, який раптово виник та був направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 у вказаний день та час, тобто 17.04.2023 о 10 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, скориставшись, що його мати ОСОБА_9 перебуває на вулиці, та за його діями ніхто не спостерігає, зі спальної кімнати останньої викрав обручку із золота 375 проби, вагою 3,44 г, вартістю 4617, 94 грн., належну ОСОБА_9 , після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись ним надалі на власний розсуд. Внаслідок вчиненої ОСОБА_4 крадіжки, потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальні збитки у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 4617 гривень 94 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того, приблизно 30.04.2023 о 14 год. 30 хв., точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 проходив біля буд. АДРЕСА_2 . Знаючи, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тимчасово ніхто не проживає, у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, направлений на проникнення до будинку, який розташований на території вказаного домоволодіння, з метою таємного, повторного викрадення чужого майна. У вказаний день та час, з метою реалізації свого єдиного злочинного наміру, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та таким чином проник на територію зазначеного домоволодіння. Перебуваючи на його території, через вхідні двері, які були відчинені умисно проник до приміщення будинку. Проникнувши таким чином до будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, таємно, умисно, повторно викрав AV - ресиверу торгової марки «Yamaha», вартістю 7525,60 грн., після чого із зазначеним викраденим чужим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним надалі на власний розсуд. Внаслідок вчиненої ОСОБА_4 крадіжки, потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальні збитки у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 7525 гривень 60 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того, приблизно 13.05.2023 о 18 год. 00 хв., точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , знаючи, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тимчасово ніхто не проживає, у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, направлений на проникнення до будинку, який розташований на території вказаного домоволодіння, з метою таємного, повторного викрадення чужого майна. У вказаний день та час, з метою реалізації свого єдиного злочинного наміру, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та таким чином проник на територію зазначеного домоволодіння. Перебуваючи на його території, через вхідні двері, які були відчинені умисно проник до приміщення будинку. Проникнувши таким чином до будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, таємно, умисно, повторно викрав каструлю емальовану з кришкою, вартістю 244,00 грн., каструлю емальовану з кришкою, вартістю 391,67 грн., каструлю емальовану з кришкою, вартістю 755,00 грн., після чого із зазначеним викраденим чужим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним надалі на власний розсуд. Внаслідок вчиненої ОСОБА_4 крадіжки, потерпілій ОСОБА_11 заподіяно матеріальні збитки у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 1390 гривень 67 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. На даний час виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 18.05.2023; Протоколом огляду місця від 18.05.2023; Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 19.05.2023; Протоколом огляду предмета за участю ОСОБА_4 від 01.06.2023; Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 01.06.2023; Протокол огляду предмета за участю ОСОБА_11 від 02.06.2023; Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 10.06.2023; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_12 ; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 06.06.2023; Протоколом огляду місця від 06.06.2023; Протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 07.06.2023; Протокол огляду предмета за участю ОСОБА_13 від 12.06.2023; Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 12.06.2023; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_13 від 20.06.2023; Протокол пред`явлення речей для впізнання за участю ОСОБА_9 від 23.06.2023; Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 08.06.2023; Протокол огляду місця події від 08.06.2023; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.06.2023; Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 08.06.2023; Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 08.06.2023; Протокол огляду предмета за участю ОСОБА_14 від 08.06.2023; Протокол огляду предмета за участю ОСОБА_10 від 09.06.2023; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_14 від 15.06.2023; Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 26.06.2023; Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.06.2023; Протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 27.06.2023; Повідомлення про порушення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 від 16.06.2023. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування продовження запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких корисливих злочинів, за вчинення яких, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення тяжких, корисливих злочинів, а саме: 21.11.2006 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений 17.03.2010 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 24 дні; 09.12.2011 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі, в силу ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 21.11.2006, до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі; 27.12.2011 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; 26.01.2012 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне призначення покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 17.11.2016 по відбуттю строку покарання; 17.10.2018 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений 12.04.2023 з ДУ «Солонянська ВК (№21)» по відбуттю строку покарання; з 04.01.2022 на розгляді Селидівського міського суду Донецької області перебуває обвинувальний акт від 08.07.2021 по об`єднаному кримінальному провадженню №0000724 від 19.11.2020 за ч. 3 ст. 307, ч.1 ст.309, ч.2 ст. 255-1 КК України, 21.12.2019 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 11.05.2022 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 9 місяців 26 днів, у зв`язку із чим усвідомлюючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання його винуватим, останній може переховуватись від суду з метою уникнення суду та понесення покарання. Також, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно у шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання, що, у свою чергу, свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань. До того ж, при запровадженому військовому стані в умовах збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості судом, може у тому числі вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України, або умисно «скористатися» численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї, до якої у тому числі відноситься м. Родинське Донецької області, до інших територій України. Таким чином, існують реальні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду, тому цілком доведеним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. вчиняти інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 будучи особою, раніше засудженою за вчинення майнового злочину - крадіжки, на шлях виправлення не став та на теперішній час не має будь-якого легального заробітку. В умовах воєнного стану та війни України проти РФ, підозрюваний не став займатись суспільно-корисливою працею чи пошуком можливості працевлаштування, або працею, направленою на підтримання Держави в умовах війни з РФ, а навпаки, скористався запровадженим воєнним часом в України та став займатись крадіжками. Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_4 відсутність постійного джерела доходів, наявність не знятих та не погашених судимостей, в тому числі за умисні корисливі злочини, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з крадіжками. Таким чином у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення нових злочинів, та перебуваючи на волі, продовжить свою злочинну діяльність. 16.05.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000262 від 01.05.203 Красногвардійським судом м. Дніпропетровська було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 26.06.2023 до СВ Покровського РУП надійшло повідомлення про те, що 16.06.2023 року о 16:53 годин був виявлений факт порушення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту який був встановлений у відношенні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, вбачається наявність реального ризику, що ОСОБА_4 може вчинити й інше кримінальне правопорушення, тобто наявний реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Сторона обвинувачення вважає, що існуючи ризики виправдовують продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки або домашнього арешту не зможуть попередити можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та (або) суду, незаконного впливу на свідків. Неможливість застосування вказаних запобіжних заходів стосовно підозрюваного ОСОБА_4 пов`язана з тим, що будь-які запобіжні заході, крім тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання викладеним вище ризиками та тим, що в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Звертаючись з відповідним клопотанням, сторона обвинувачення бере до уваги, що підозрюваний не має захворювань, що включені до додатку № 13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою. Таким чином, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, враховуючи умовно-дострокове звільнення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого мешкання є обґрунтовними підставами для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати інший запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення. Всі зазначені вище ризики знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність непогашених судимостей, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність постійного місця роботи, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 200 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 серпня 2023 року.

Визначити заставу у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1