н/п 1-кс/490/8050/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

23 грудня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, який працює в ТОВ «Сандора» на посаді вантажника, одруженого, має середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за №0001704 від 21.12.2023.

Клопотання мотивує тим, що 21.12.2023 приблизно о 18 годині, більш точного в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 знаходились за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, який перейшов у сварку, в ході якої ОСОБА_8 почав погрожувати своєму батьку ОСОБА_9 фізичною розправою, після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розуміючи, що йоги син ОСОБА_8 фізично сильніший від нього, тому ОСОБА_9 для заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 віднайшов у приміщенні квартири кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, який порахував зручним знаряддям для спричинення тілесних ушкоджень. Далі, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , утримуючи у руках кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому один удар вказаним ножем в область правого стегна, пошкодивши при цьому магістральні судини. Після завданого удару ножем, ОСОБА_8 пройшов до однієї з кімнат квартири, в якій помер від масивної кровотечі, внаслідок поранення правого стегна із пошкодженням магістральних судин. Внаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото різаного поранення правого стегна з пошкодженням магістральних судин, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі, затверджених Наказом МОЗ від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, що в подальшому спричинило смерть ОСОБА_8 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу.На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому слідчий підтвердив систематичне вчинення ОСОБА_8 домашнього насильства стосовно батьків, його агресивну, неадекватну поведінку, а також перебування на обліку в лікаря нарколога, у зв`язку із зловживанням алкогольних напоїв та наркотичних речовин.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та просила у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника. Повідомив, що його син ОСОБА_8 протягом 5-6 років вчиняв домашнє насильство стосовно нього та його дружини, при цьому застосовував фізичну силу, був агресивним та погрожував вбити, у зв`язку з чим стосовно нього працівниками поліції неодноразово складались термінові заборонні приписи та протоколи. Крім того, потерпілий ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями та вживав наркотичні речовини, тому перебував на обліку в лікаря нарколога. Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що 21.12.2023 він повертався додому, його дружина одразу (на вулиці) повідомила, що їх син ОСОБА_8 знаходиться в неадекватному стані, агресивний. Як тільки підозрюваний зайшов до квартири, його син ОСОБА_8 накинувся на нього, почав бити, при цьому дістав ніж та висловлював погрози. Оскільки потерпілий ОСОБА_8 був фізично значно сильніший за підозрюваного, останній забіг на кухню та взяв ніж, щоб мати змогу захиститися від дій сина, неодноразово просив його зупинитися, однак потерпілий продовжував застосовувати фізичну силу, намагався завдати удари руками та ногами. Так, під час того як потерпілий ОСОБА_8 замахнувся ногою, підозрюваний ОСОБА_6 , з метою захисту, вдарив ножем в ногу потерпілого, однак потерпілий ОСОБА_8 не зупинився та продовжив конфлікт, після чого потерпілий зайшов до своєї кімнати та замкнув двері на замок. В цей час підозрюваний ОСОБА_6 вийшов з квартири та попросив у сусідів викликати поліції та швидку допомогу. Першою прибула карета швидкої допомоги, однак потрапити до кімнати їм не вдалось, оскільки двері в кімнату потерпілого були замкнені. Лише після того як працівники поліції вибили двері, лікар швидкої допомоги зміг зайти до кімнати в якій знаходився ОСОБА_8 , проте було вже запізно, так як через значну втрату крові останній помер. Також підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що одружений, являється єдиним хто утримує сім`ю (дружина не працює), проживає за місцем реєстрації, працює офіційно вантажником в ТОВ "Сандора", до цього працював в конюшні с.Радісний сад в Миколаїській області, на підставі чого просив призначити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю працювати.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0001704 від 21.12.2023 за ч.2 ст.121 КК України.

21.12.2023 підозрюваного ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

22.12.2023 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом обшуку від 21.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.12.2023; протоколом затримання ОСОБА_6 від 21.12.2023; протоколом огляду трупа ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Проте, ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: впливати на свідків у кримінальному провадженні суд вважає, що прокурором такий формально вказаний, оскільки особа раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування не надано, офіційно працює.

Крім того, слідчий в судовому засіданні підтвердив, що свідки та дружина потерпілого не були присутні безпосередньо під час події, а лише вказують на те, що почувши звуки сварки викликали працівників поліції, а тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний не може на них вплинути. При цьому, підозрюваний не заперечує обставини події та ту обставину, що під час бійки наніс удар ножем в ногу потерпілому ОСОБА_8 , а тому вказаний ризик слідчий суддя вважає припущенням, який необґрунтовано та не підтверджується матеріалами провадження.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з цим, чинним КПК України, окрім найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу суд виходить з того, що хоч останній і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого злочину та в його діях наявний ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, що доказів про притягнення підозрюваного до кримінальної чи адміністративної відповідальності не надано, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, підозрюваний не зловживає алкогольними напоями, має житло для постійного проживання де зареєстрований, негативні характеристики відсутні, офіційно працевлаштований, застосував ніж виключно з метою захисту від протиправних дій потерпілого, удар наніс в не життєво важливі органи, обставини що передували вчинення злочину за ч.2 ст.121 КК України, а саме: систематичне вчинення потерпілим домашнього насильства стосовно підозрюваного, що знайшло підтвердження і в показах свідків, які вказали на неадекватну поведінку потерпілого та можливе вживання останнім наркотичних засобів, у зв`язку з чим між потерпілим та його батьками виникали сварки. Окрім того, застосування потерпілим ОСОБА_8 фізичного насильства, щодо інших потерпілих, про що свідчить стенограма виклику працівників поліції іншими потерпілими під час агресивної поведінки ОСОБА_8 .

А відтак, на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації, наведені вище обставини, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу є другим в переліку після тримання під вартою за ступенем жорсткості згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_6 .

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відлучатися за межі міста Миколаєва (за виключенням виїзду на роботу в межах Миколаївської області) без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту затримання з 21 грудня 2023 року до 18 лютого 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

В решті клопотання відмовити.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1