Справа №705/1019/23
1-кп/705/860/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 01 січня 2024 року.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурори підтримали подане клопотання, в обґрунтування якого зазначили, що з моменту обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та є достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до суду та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому її належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважає, що прокурором не надано доказів існування заявлених ризиків, а посилання лише на тяжкість вчинених правопорушень не може бути підставою для продовження такого запобіжного заходу оскільки обвинувачена вже тривалий час утримується під вартою та з часом наявні ризики зменшились, а тому просив розглянути можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання її під вартою та підтримала думку свого захисника. Також зазначила, що не має наміру ухилятись від суду та впливати на свідків.

Заслухавши позицію прокурорів, врахувавши думку обвинуваченої та захисника, дослідивши матеріали судової справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує, що заявлені ризики не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2023 року було продовжено відносно обвинуваченої ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01.01.2024 року з правом внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатний осіб.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На думку суду не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 та при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Зокрема, ризик переховування обвинуваченої від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій в разі доведення її винуватості у вчиненні злочину, що може бути розцінене нею більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Також, не зменшилися ризики незаконного впливу обвинуваченої на свідків з метою зміни раніше даних ними показань на її користь та перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим шляхом, в тому числі неявки на виклики до суду. Крім того, наявний ризик продовження вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 аналогічних кримінальних правопорушень, оскільки є розумна підозра вважати, що обвинувачена й надалі продовжуватиме виправдовувати збройну агресію рф проти України з урахуванням встановленого судом при обранні запобіжного заходу негативного ставлення до української влади та українофобської поведінки.

Крім того, відповідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено до 14 лютого 2024 року.

Згідно роз`яснень, наданих Верховним судом у п.8 листа від 03.03.2022 №1/0/2-22 Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, до закінчення строку тримання обвинуваченої під вартою не буде завершено оскільки судом не досліджені письмові докази, не допитані свідки та обвинувачена.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.

Таким чином, на думку суду, продовження строку тримання під вартою обвинуваченій є виправданим за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також на даному етапі судового розгляду обставини, які би вказували на те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом не встановлені та не доведені стороною захисту.

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченої та її захисника про недоведеність ризиків та відсутність наміру обвинуваченої ухилятись від суду та здійснювати незаконний вплив на свідків, оскільки наявність зазначених ризиків встановлена судом та не спростована стороною захисту, а інші зазначені обставини не зменшують суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та не виключають наявних ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни обвинуваченій запобіжного заходу.

За встановлених обставин клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню оскільки судом встановлена доцільність продовження тримання обвинуваченої під вартою, а застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки та з`ясування всіх обставин по справі.

Разом з цим, суд не вбачає підстав зменшення раніше визначеного розміру застави, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 202, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали, а саме до 19 лютого 2024 року включно.

Залишити без змін визначений раніше розмір застави двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті суму 53680 гривень 00 копійок.

У разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на неї на строк 2 місяці наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до прокурора або суду по кожному виклику;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу прокурора, або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1