Справа № 507/1375/23
Провадження № 1-кп/507/68/2023
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
21.12.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка, Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, співмешкаючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимість,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
20 травня 2023 року біля 02:00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на березі водоймища розташованого неподалік с.Арчепитівка Подільського району Одеської області, під час сварки, що переросла у бійку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне спричинення йому тілесних ушкоджень та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, умисно наніс потерпілому невизначену кількість ударів, але не менше тринадцяти кулаками по голові та іншим частини тіла ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: «закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з наявністю забитої рани у лобовій ділянці посередині та потиличній ділянці зліва; закритої травми лицьового скелету зліва з переломом лівої виличної кістки, переломом лівої очниці, скалковим переломом зовнішньої стінки верхньощелепної пазухи;(закрита черепно-мозкова травма та закрита лицьова травма складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови і таким чином, вони обидва за ступенем тяжкості обов`язково повинні оцінюватися в сукупності) однак, як окремо так і в сукупності, не були небезпечними для життя; закритих багатоосколкові переломів відростків поперекових хребців - 1, 2, 3 -го справа і 4-го зліва (LI, L2, L3, L4), які у відповідності з п.п.2.2.2 та п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 3-х тижнів (більш ніж 21 день).
Крім того, ОСОБА_3 , у той же день та час, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: «садна у лобовій ділянці з права, садна у лобовій ділянці зліва, синця на повіках лівого ока (гематоми лівої параорбітальної ділянки), синця лівої половини обличчя, синця на правій половині обличчя з права попереду від вушної раковини; гематоми, виличної букальної ділянок обличчя; закритого лінійного (неповного) перелому 7-го лівого ребра по середній пахвовій лінії, який при звичайному перебігу у живих осіб спричиняє розлад здоров?я тривалістю понад 6-ть (шість) днів і не більше 21-го дня (трьох тижнів) і за цим критерієм, як окремо так і в сукупності, не були небезпечними для життя відповідно до п. 2.3.3. та п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом N 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисному ушкоджені, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та зокрема розповів, що 20 травня 2023 року біля 2 години на березі водойми неподалік с.Арчепитівка
Подільського району виник конфлікт , вході якого він та ОСОБА_7 упали на землю та він наніс удари хаотично в різні частини тіла ОСОБА_7 . Перед цим ОСОБА_7 наніс йому удар металевим предметом, ймовірно трубою по голові.
Крім повного визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема:
- протоколом від 20 травня 2023 року та фототаблицею до нього , із якого вбачається, що в присутності двох понятих проведено огляд місця події - земельної ділянки біля водоймища (ставка), розташованого на околиці с.Арчепитівка Подільського району Одеської області (а.с.91-94);
- протоколом огляду трупа від 22.05.2023 року та фототаблицею, згідно якого на тілі трупа ОСОБА_7 було виявлено численні тілесні ушкодження (а.с. 99-100).
- висновком експерта № 187, згідно якого судово-медичною експертною комісією проведено комісійну судово-медичну експертизу за фактом смерті ОСОБА_7 та було встановлено , у ОСОБА_7 були тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з наявністю забитої рани у лобовій ділянці посередині та потиличній ділянці зліва; закритої травми лицьового скелету зліва з переломом лівої виличної кістки, переломом лівої очниці, скалковим переломом зовнішньої стінки верхньощелепної пазухи;(закрита черепно-мозкова травма та закрита лицьова травма складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови і таким чином, вони обидва за ступенем тяжкості обов`язково повинні оцінюватися в сукупності) однак, як окремо так і в сукупності, не були небезпечними для життя; закритих багатоосколкові переломів відростків поперекових хребців - 1, 2, 3 -го справа і 4-го зліва (LI, L2, L3, L4), які у відповідності з п.п.2.2.2 та п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 3-х тижнів (більш ніж 21 день).
Також у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: «садна у лобовій ділянці з права, садна у лобовій ділянці зліва, синця на повіках лівого ока (гематоми лівої параорбітальної ділянки), синця лівої половини обличчя, синця на правій половині обличчя з права попереду від вушної раковини; гематоми, виличної букальної ділянок обличчя; закритого лінійного (неповного) перелому 7-го лівого ребра по середній пахвовій лінії, який при звичайному перебігу у живих осіб спричиняє розлад здоров?я тривалістю понад 6-ть (шість) днів і не більше 21-го дня (трьох тижнів) і за цим критерієм, як окремо так і в сукупності, не були небезпечними для життя відповідно до п. 2.3.3. та п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом N 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від хронічної хвороби серця у вигляді стенозуючого коронарного атеросклерозу (а.с.120-161);
- висновком експерта № 1167 , із якого вбачається, що лікар судово-медичний експерт-імунолог провів судово-медичну експертизу джинсових брюк ОСОБА_7 , на яких виявлено кров людини, походження якої могло бути як від потерпілого ОСОБА_7 , так і від ОСОБА_3 (а.с.162 -165),
- показами допитаних в судовому засіданні свідків, зокрема:
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона разом із ОСОБА_3 , племінником та другом племінника поїхали порибалити на водойму в кінці села, де до них підійшов ОСОБА_9 та обурювався що вони приїхали на ставок рибалити. Потім він десь поїхав та коли повернувся, із ним були ще двоє чоловіків, потім її стало відомо, що це були ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . До ОСОБА_3 підійшов ОСОБА_7 і відразу ударив його трубою по голові. Вона зателефонувала ОСОБА_11 , а коли той приїхав ОСОБА_12 хотів тією ж трубою ударити ОСОБА_13 , але ОСОБА_3 схопив його та вони покотилися, чи наносив ОСОБА_3 . ОСОБА_12 удари вона не бачила, бо пішла:
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснили, що вони разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_8 поїхали на ставок дізнатися чи ловиться риба, але біля ставка стався конфлікт в ході якого д. ОСОБА_16 та обурився тим, що вони приїхали до ставка, потім поїхав та повернувся ще із двома чоловіками, один із них був із алюмінієвою трубою та вдарив ОСОБА_3 по голові , коли вони побачили, що тече кров, то відразу втекли додому;
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що в травні 2023 року біля 2 години йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що треба поїхати на ставок, бо туди приїхали люди та браконьєрнічають, він із ОСОБА_12 та ОСОБА_17 приїхали до ставку, там був ОСОБА_18 із жінкою. До ОСОБА_18 підійшов ОСОБА_12 та почалася бійка, ОСОБА_18 замахувався ногою, а ОСОБА_12 ударив його по голові алюмінієвою трубою від бензокоси. Він пішов шуками лодку, але не знайшов. Потім приїхав
автомобіль, він думав, що поліція, до них підійшли чоловіки та почалася бійка. Його ударив ОСОБА_13 по голові і вони разом зчепилися. Як побили ОСОБА_7 не бачив, але ОСОБА_7 в лікарні розповів, що його бив ОСОБА_3 ;
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що був на риболовлі, коли вже збирався додому приїхав автомобіль, він побачив, що хлопчики качали човен, із ними був ОСОБА_3 , коли він підійшов та запитав, що вони тут роблять,то йому нагрубіянили. Він поїхав та повернувся разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , стався конфлікт , в ході якого ОСОБА_12 ударив ОСОБА_3 в область голови. Він поїхав автомобілем на інший берег, де були його речі, а коли повернувся вже була бійка. Він викликав поліцію, ОСОБА_12 був побитий на обличчі, голова була розбита у двох місцях;
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що йому вночі зателефонувала ОСОБА_20 та попросила допомоги, оскільки на них напали та побили ОСОБА_21 . Коли він приїхав на ставок , де сталася бійка, його ударив ОСОБА_22 та ОСОБА_12 , він упав ,а ОСОБА_22 наносив по ньому удари в різні частини тіла, він вирвався та був зверху ОСОБА_22 , а ОСОБА_23 тримав ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що був на ставку та залишився на ніч порибалити, після 12 години ночі приїхав на автомобілі ОСОБА_23 та ще два молодих хлопці, які почали качати помпу. До них підійшов ОСОБА_25 , в них виникла дискусія, після чого поїхав він поїхав, а коли повернувся із ним було ще двоє чоловіків , між ними виник конфлікт. ОСОБА_12 ударив ОСОБА_18 по голові. Чи наносив ОСОБА_18 удари ОСОБА_12 він не бачив, билися за кущами, але після того він бачив ОСОБА_12 , на обличчі він був побитий.
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст..94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом, і підстав для перекваліфікації дій чи виправдання обвинуваченого суд не вбачає.
Позицію захисників, які просили закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 діяв в стані необхідної оборони, суд вважає необґрунтованим.
Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону дійсно є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).
Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.
Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
При цьому, з фактичних обставин та матеріалів справи вбачається, що у день події, потерпілий ОСОБА_7 перший наніс удар ОСОБА_3 по голові, після чого на деякий час конфлікт втих. В подальшому коли вдруге виник конфлікт, ОСОБА_7 нанесено невизначену кількість ударів, але не менше тринадцяти кулаками по голові та іншим частинам тіла, що підтверджується комісійною судово-медичною експертизою, про що в судовому засіданні також не заперечив і сам ОСОБА_3 .
Як пояснив ОСОБА_3 він наносив ОСОБА_7 удари , коли вони обоє лежали на землі, відповідно у потерпілого у руках не було ніяких предметів , яким він міг нанести тілесні ушкодження та будь-яких інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не виявлено (крім рани тім`яної ділянки голови від першого удару по голові), отже жодних даних, які б свідчили про те, що потерпілий вчинив суспільно небезпечне посягання, у зв`язку із чим ОСОБА_3 міг би перебувати в стані необхідної оборони, захищаючи себе чи інших осіб від протиправного посягання, в ході судового слідства не встановлено.
Суд зазначає, що наносячи багаточисленні удари кулаками, ОСОБА_3 не міг не припускати можливості спричинення потерпілому таких ушкоджень. Тому, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості і під час цього він не перебував в стані необхідної оборони.
Тому дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати саме як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, бо його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена всією сукупністю досліджених по справі доказів.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України, за ознакою умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, за місцем проживання характеризується позитивно, співмешкає, має на утриманні малолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено. Суд не визнає обтяжуючою обставиною, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку , оскільки як пояснив, в судовому засіданні обвинувачений йому невідомий був вік ОСОБА_7 , було темно, він був одягнений в камуфляжі та на вигляд був міцної статури і лише згодом він дізнався, що ОСОБА_7 був особою похилого віку.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами , достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання - 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1
Подільського РУП ГУНП в Одеській області за адресою: смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 150 Подільського району Одеської області.: металеву сокиру із дерев`яною ручкою, двоє пар штанів, футболка належні ОСОБА_7 знищити; курточку камуфльовану, футболку, штани спортивні, труси повернути ОСОБА_3 .
Накладений ухвалами слідчого судді Любашівського районного суду від 23 червня 2023 року та від 26 червня 2023 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1