УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0004087 від 04.10.2023за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 з погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 0004087 від 04.10.2023за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України арешту на речі,вилучені 04.10.2023 під час особистого обшуку гр. ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 2-А.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, яким встановлено, що 04.10.2023, приблизно о 16.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Sinsay», що розташований у ТРЦ «Глобус» за адресою: м. Київ,

вул. Інститутська, 2А, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, намагалася таємно викрасти належне ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майно: светр жіночий, вартістю 319 грн. 20 коп. та светр жіночий вартістю 399 грн. 20 коп., однак не змогла довести свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від її волі.

У зв`язку з викладеним 04.10.2023 під час затримання гр. ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, здійснений особистий обшук останньої, під час якого у неї виявлені та вилучені: жіночий светр бренду «Sinsay» артикул 9914А-99Х-S штрих код 717, жіночий светр бренду «Sinsay» артикул 6375J-09М-S штрих код 138.

Перелічене майно рішенням слідчого від 04.10.2023 визнане речовим доказом.

Керуючись викладеним, слідчий просив накласти арешт на вилучене майно з метою забезпечення його збереження, як речового доказу.

Слідчий ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого чи прокурора обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та причетності до нього ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Наданими слідчим матеріалами доведено, що вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_5 речі можуть здобуті протиправним шляхом, отже мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна. Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0004087 від 04.10.2023за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України арешт на майно, вилучене 04.10.2023 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме на:

-жіночий светр бренду «Sinsay» артикул 9914А-99Х-S штрих код 717;

-жіночий светр бренду «Sinsay» артикул 6375J-09М-S штрих код 138.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1