ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ, Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, одруженої, маючої малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

20.11.2023 приблизно о 08:25 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину Дніпровського м`ясокомбінату «Зоря Дніпра», що знаходиться за адресою: м. Київ вул. Вадима Гетьмана, 40, з метою придбання продуктів харчування, помітила мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 pro», який був залишений на полиці - підставці для речей покупця перед касою продавцем вказаного магазину ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме вищевказаного мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9 pro», який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , приблизно о 08:27 годин, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину Дніпровського м`ясокомбінату «Зоря Дніпра», що знаходиться за адресою: м. Київ вул. Вадима Гетьмана, 40, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, перебуваючи біля каси поставила свій рюкзак-сумку на вище вказаний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 pro», який належить ОСОБА_6 , після чого, взявши вищевказаний мобільний телефон у праву руку прикрила його сумкою зверху, яку тримала у лівій руці після чого вийшла з приміщення магазину, чим здійснила таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9 pro, ІмеІ НОМЕР_1 , вартістю 6999 гривень, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» абонентський номер НОМЕР_2 , вартістю 100 гривень та сім картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» абонентський номер НОМЕР_3 , вартістю 100 гривень, картка пам`яті на 64 Gb, вартістю 400 гривень, телефон був у чохлі - бампер, вартістю 350 гривень.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі, таємне викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 7949 гривень 00 копійок.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, розкаялася.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченої. Крім того, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи та нею не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. ОСОБА_4 раніше не судима, за місцем проживання характеризується добре, на утриманні має неповнолітню дитину. На обліку у лікаря-нарколога або у лікаря-психіатра не перебуває.

Скоєний обвинуваченою ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, утримання малолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти Росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти Росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 активно сприяла розкриттю злочину, її щиросердне каяття, думку потерпілої яка не наполягала на суровій мірі покарання, на утриманні має малолітню дитину, а також можливість її виправлення й перевиховання без відбування покарання, оскільки щиросердечно покаялась, матеріальних претензій у зв`язку із вчиненим злочином до неї немає, суд приходить до висновку про можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням у порядку, передбаченому ст. 75 КК України, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 п.п.1-2 ст. 76 КК України.

Підстави для призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за правилами ст. 69 КК України відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, установивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 pro» який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її володінні та користуванні.

DVD-R диск з файлом "2023-11-21 at 13.06.11» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1