ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1647/23
Провадження №1-кп/477/242/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, який діє по теперішній час, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_2 , 20.09.2022 року приблизно о 01.00год., отримавши усний наказ командира 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 , викладений у бойовому наказі, про необхідність зайняти позиції разом із зведеною групою військовослужбовців 1 мотопіхотної роти, з метою організації спостереження, організації систем вогню та недопущення прориву противника в напрямку населеного пункту, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, прийнявши усний наказ командира, викладений у бойовому наказі, до виконання, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена частиною 4 статті 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно у вересні 2022 року, отримавши наказ командира про необхідність рухатись у напрямку населеного пункту для зайняття позицій, відмовився виконувати наказ. У вчиненому розкаявся, зазначив, що продовжує військову службу.

За згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинений в умовах воєнного стану, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 4 статті 402 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2021 року народження, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, є учасником АТО, відповідно до довідок командира в/ч НОМЕР_1 від 25.11.2023р. та в/ч НОМЕР_2 від 14.11.2022року про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, брав участь у таких заходах протягом 2022-2023р.р., позитивно характеризується за місцем служби як дисциплінований та відповідальний військовослужбовець, який має бойовий досвід, навички та високий професійний рівень, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнається визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а саме те, що він продовжує військову службу, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, після вчинення інкримінованого йому правопорушення стягнень по службі не мав, позитивно характеризується за місцем служби та місцем проживання, ставлення обвинуваченого до вчиненого та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є учасником АТО, суд вважає можливим при призначенні покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 4 ст. 402 КК України для даного виду покарання, а саме у виді двох років позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, який тривалий час перебуває на військовій службі, приймав участь у бойових діях в зоні АТО, готовий надалі виконувати обов`язки військової служби, суд вважає можливим, відповідно до ст. 58 КК України замінити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки на службові обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із сум грошового забезпечення обвинуваченого, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 58 КК України, замість покарання у виді позбавлення волі призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1