н/п 1-кп/953/1238/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судуу м.Харкові у порядку спрощеногопровадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000530 від 08.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрілеча Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, к.т. НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , виник протиправний намір, направлений на підроблення офіційного документа (посвідчення водія) з метою його подальше використання. На виконання свого протиправного наміру, діючи умисно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 вступив у змову з невстановленою особою, відносно якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що виразились у пособництві у виготовленні підробленого офіційного документа (посвідчення водія), достовірно знаючи, що його особисті дані та документи будуть використані для підроблення посвідчення водія, виступаючи пособником протиправних дій невстановленої особи, надав вказаній особі свої особисті дані для подальшого їх внесення до підробленого документу, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документу - посвідчення водія.

У подальшому, невстановлена особа, у невстановлений органом досудового розслідування час та у не встановленому місці, підробила офіційний документ - посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом та видається відповідно до Постанови КМУ від 08.05.1993 №430 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та доступу громадян до керування транспортними засобами», а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 на право керування транспортними засобами категорій «В, С», видане ВРЕР №1 ГУМВСУ України в Харківській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_3 не видавалось, та передала останньому для його подальшого використання.

Надалі, наприкінці квітня 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля РСЦ в Харківській області ГСЦ МВС України, що за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26, отримав від невстановленої особи, офіційний документ, який надає право керувати транспортним засобом та видається відповідно до Постанови КМУ від 08.05.1993 №430 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та доступу громадян до керування транспортними засобами», а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 на право керування транспортними засобами категорій «В, С», видане ВРЕР №1 ГУМВСУ України в Харківській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до висновку експертизи №СЕ-19/121-23/20113-ДД від 18.09.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, яке став зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Крім цього, 07.09.2023 близько о 12:30, ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці на території ГУДСНС України в Харківській області, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 8, працюючи на посаді водія 5 державної пожежнорятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Харківській області, під час позапланової перевірки документів, що дають підстави для управління транспортними засобами, водійського складу 5 ДРПЧ 3 ДПРЗ, на вимогу безпосереднього начальника 5 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУДСНС України в Харківській області ОСОБА_4 пред`явити документи, що дають право керувати транспортним засобом, останній, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 на право керування транспортними засобами категорій «В, С», видане ВРЕР №1 ГУМВСУ України в Харківській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, є підробленим, а саме відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-23/20113-ДД від 18.09.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, надав його безпосередньому керівнику на підтвердження права керування транспортним засобом та допуску його до виконання роботи, таким чином використав завідомо підробленій документ.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_5 , підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

При встановлені обставин, що попом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно ст.66 КК України, суд зазначає наступне.

Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.11.2021 (справа № 199/6365/19).

Судом встановлено та не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності в порядку спрощеного провадження, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, в повному обсязі та щиро кається.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, даними заяви щодо визнання винуватості ОСОБА_3 його показаннями, які містяться в протоколі допиту.

З огляду на зазначене,обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б його обтяжували, майновий стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 з урахування положень ч.1 ст.70 КК України, покарання у виді штрафу, оскільки на думку суду призначення йому більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченого покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкові від 11.09.2023 у справі №953/8370/23 н/п 1-кс/953/6992/23.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1673 (одну тисячу шістсот сімдесят три) грн. 00 коп. витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-23/20113-ДД від 18.09.2023.

Арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.09.2023 у справі №953/8370/23 н/п 1-кс/953/6992/23. шляхом позбавлення права користування, володіння та розпорядження на належне ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ВРЕР №1 ГУМВСУ України в Харківській області, з відкритими категоріями В, С, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ВРЕР №1 ГУМВСУ України в Харківській області, з відкритими категоріями В, С залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1