Справа № 577/3526/21
Провадження № 1-кп/577/46/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 від 14 червня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2021 року ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали суду від 25 грудня 2023 року обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 21 лютого 2024 року до 24 год. 00 хв.

До спливу вказаного строку судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений, оскільки ТУ ДБР у м. Полтаві не проведена перевірка повідомлених обвинуваченим ОСОБА_5 фактів про застосування до нього працівниками поліції насильства і заподіяння йому тілесних ушкоджень під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження та не прийняте остаточне процесуальне рішення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 07 липня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати та до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, прохає застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримує позицію свого підзахисного.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

ОСОБА_5 раніше судимий, не працює та не має постійного джерела доходів, вчинив інкримінований йому злочин у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка зловживає спиртними напоями та веде антигромадський спосіб життя.

З 31 травня 2017 року ОСОБА_5 перебуває на обліку у наркологічному кабінеті поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» із діагнозом «Побутове пияцтво».

Вищевказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 має підвищену суспільну небезпеку для оточуючих.

За таких обставин, суд приходить висновку, що ризики, які існували на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують мати місце і на даний час, а тому обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до двох місяців.

При цьому, суд приймає до уваги, що згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, п. 2 ч. 1, п. 1-1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до 28 березня 2024 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та його захисником безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1