Провадження № 11-кп/824/1175/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, маючого 2 групу інвалідності, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно зі ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Крім того, даним вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 09.08.2023 приблизно о 08 год. 30 хв., перебуваючи поблизу станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, побачив та підібрав блістер з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, при візуальному огляді вмісту якого виявив, що всередині знаходяться наркотичний засіб - метадон (фенадон). У цей час, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання вищезазначеного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту. Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання наркотичного засобу - метадон (фенадон), ОСОБА_8 вказаний блістер з 10 (десятьма) таблетками білого кольору - метадон (фенадон), помістив до центрального відділення рюкзака, який на той час був при ньому, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту. Продовжуючи свої злочинні дії, 09.08.2023 ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), попрямував пішки до станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 09 год. 00 хв., у вестибюлі вказаної станції метро і був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в центральному відділенні сумки, яка на той час була при ньому, знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він придбав та зберігав за вищевикладених обставин при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_8 був затриманий в порядку статті 298-2 КПК України та у присутності двох понятих, в ході особистого обшуку, у останнього було виявлено та вилучено з центрального відділення рюкзака, який на той час був при ньому, блістер з 10 (десятьма) таблетками білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон).

Згідно з висновом експерта № СЕ-19/111-23/42670-НЗПРАП від 06.09.2023, надані на дослідження таблетки білого кольору містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,22 г.

Відповідно до Списку № 1 Таблиці № ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке є явно несправедливим через суворість та призначити покарання ОСОБА_8 у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Захисник звертає увагу, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є визнання вини в повному обсязі та його щиросердне розкаяння, обтяжуючих обставин не встановлено, за час проведення дізнання ОСОБА_8 багаторазово пожалкував про скоєний ним кримінальний проступок, є раніше не судимим, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи. Також захисник вказує, що ОСОБА_8 має неповнолітню доньку 2008 р.н., яка перебуває на його утриманні і проживає разом з ним, яку виховує сам. Крім того, зазначає, що ОСОБА_8 має гепатит С, у зв`язку з чим потребує систематичної медичної допомоги.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, є пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи, за місцем проживання характеризується посередньо, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді арешту строком на 1 місяць, з яким погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

На переконання колегії суддів, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для призначення ОСОБА_8 інших видів покарання, у тому числі штрафу, оскільки обвинувачений не працює.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про наявність у ОСОБА_8 доньки, яку він сам виховує, то вони не можуть бути взяті до уваги з огляду відсутність даних про позбавлення батьківських прав матері.

Інші доводи апеляційної скарги, зазначені як підстави для призначення ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, враховані судом першої інстанції, у тому числі те, що він є особою з другою групою інвалідності.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя