Провадження №: 1-кс/752/1425/24
У Х В А Л А

08.02.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання заяву про відвід судді ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000734 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває зазначене кримінальне провадження (кримінальна справа № 752/15407/23), в якому захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 06.02.2024 заявлено відвід головуючому одноособово судді ОСОБА_5 .

Під час розгляду заяви про відвід захисник підтримав подану в інтересах обвинуваченого заяву, навів пояснення щодо вирішуваного процесуального питання, визначив, що підставою для відводу є п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, вказав на те, що суддя ОСОБА_5 виявляє заінтересованість у результатах розгляду кримінального провадження, упереджена до сторони захисту і лояльна до обвинувачення, виправляє помилки досудового розслідування, сприяючи прокурору, постановлює неправомірні ухвали, які суперечать КПК України. Зокрема у судових дебатах захисником реалізовано відповідний задум і лінію захисту, потужний аргумент, утримуваний до кінця судового розгляду, а саме: суду було заявлено про недопустимість доказів через їх зібрання особами, які не мали повноважень. Сам прокурор, порушуючи принцип диспозитивності, з самого початку не подав суду належні процесуальні документи на підтвердження повноважень слідчих і прокурора. Проте суд, незважаючи на заперечення сторони захисту, відновив з`ясування обставин і тим самим сприяв прокурору виправити помилки досудового розслідування. Таким чином позиція захисту була повністю нівельована діями судді.

При цьому, у письмовій заяві про відвід від 06.02.2024 міститься посилання як на п. 3, так і на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Прокурор заперечила проти задоволення заяви про відвід, оцінивши її як необґрунтовану і таку, що не базується вимогах КПК України, пояснила, що кримінальне провадження № 0000734 виділене з іншого кримінального провадження з процесуальними рішеннями, які вносилися до виділення. Після заявлення захисником клопотання про недопустимість доказів через неповноважність слідчих і прокурорів, прокурор в судовому засіданні клопотав про повернення до судового розгляду для представлення суду документів, які доводять допустимість доказів, адже вони фактично наявні. На переконання прокурора, захист фактично не погоджується з процесуальним рішенням судді.

Заслухавши доводи сторін, суд зазначає наступне.

Загальні обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні наведені у ст. 75 КПК України і до них віднесено випадки, коли такий суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; коли він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; ситуація особистої заінтересованості судді, його близьких родичів чи членів сім`ї в результатах провадження; наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також випадки порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того процесуальним законодавством, зокрема ст. 76 КПК України обмежено допуск судді до повторної участі у кримінальному провадженні та передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 76 КПК України). Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції (ч. 2 ст. 76 КПК України).

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Заслухавши сторін, ґрунтовно проаналізувавши мотиви відводу, суд оцінює проголошені в обґрунтування заяви доводи як власну суб`єктивну негативну оцінку заявника відводу - захисника обвинуваченого судового рішення судді ОСОБА_5 про відновлення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами. Мотиви постановлення судового рішенні і саме рішення не повинне бути предметом аналізу при вирішенні заяви про відвід іншим суддею суду першої інстанції, адже незгода з судовим рішенням та процесуальними діями має свій законодавчо закріплений механізм реагування - як-то оскарження судового рішення, у разі законодавчого закріплення такої можливості. Законодавчої можливості оскарження судового рішення, яке описується, не передбачено, проте законодавцем закріплено інший механізм реагування - оскарження остаточного судового рішення, зокрема, з підстав порушення норм матеріального чи процесуального права.

Порядок ведення засідання визначає головуючий.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 364 КПК України учасники судового провадження мають право в судових дебатах посилатися лише на ті докази, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, після закінчення якого знову відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПРК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У той же час сторонита учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і зловживання процесуальними правами не допускається.

Заслухана наразі мотивація заяви про відвід не свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді ОСОБА_5 , а видається запереченнями на вже ухвалене рішення, суб`єктивним сприйняттям стороною захисту судового рішення та процесуальних дій судді, які не порушили презумпцію невинуватості, не вийшли за визначені процесуальним законом межі, обумовлювалися засадами змагальності.

Таким чином, доказів неупередженості судді у ході розгляду заяви про відвід подано не було.

Перелік обставин, що виключають учать судді у кримінальному провадженні, як вказувалося вище, визначено ст. 75 КПК України, проте в судовому засіданні захисником в обґрунтування поданої заяви не було зазначено обставин, які виключають участь судді ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у розумінні ст. 75 КПК України.

Зважаючи на викладене, заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захиснику ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1