справа № 361/4202/22
провадження № 1-кп/361/463/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001217 від 16.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта повна середня, офіційно не працюючого, інвалідності не має, офіційно не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово подовжувався та діє на теперішній час, перебуваючи в приміщенні будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав планшет марки «Samsung Galaxy Tab A8» SM-X200 темного кольору та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 7353,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки планшета за викладених вище обставин винуватим себе визнав повністю, пояснив, що в той день він завітав до свого знайомого ОСОБА_6 (син потерпілої ОСОБА_5 ), з яким вони випили, він побачив планшет та скориставшись тим, що ніхто не бачить, здійснив крадіжку цього планшета. При цьому зазначив, що дуже шкодує та щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування та в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, щиро розкаявся у скоєному, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; будучи працездатним офіційно не працевлаштований; інвалідності не має; не одружений, однак проживає без реєстрації шлюбу з жінкою, яка на даний час вагітна, утриманців не має; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує, що останнім вчинено тяжкий злочин, відсутність претензій з боку потерпілої, якій викрадене майно повернуто, враховує наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, бере до уваги критичне ставлення до скоєного обвинуваченого, який під час дебатів та останнього слова зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій та дуже шкодує про вчинене, тому підстав очікувати продовження ОСОБА_4 вчинення правопорушень суд не встановив і, беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та вбачає можливим його виправлення без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався і підстави для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведені експертизи в сумі 566,34 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- планшет марки «Samsung Galaxy Tab A8» SM-X200, повернутий потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання - залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1