Справа № 461/980/24
Провадження № 1-кс/461/719/24
УХВАЛА

02.02.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність службових осіб Львівської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

01.02.2024 до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , в якій останній просить зобов`язати службових осіб Львівської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення службовими особами Територіального відділу управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.384 КК України згідно заяви ОСОБА_4 від 15.01.2024.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 16.01.2024 засобами поштового зв`язку до Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 скерував заяву від 15.01.2024 про вчинення службовими особами ТУ ДБР, розташованого у місті Львові кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.384 КК України. Так, згідно вказаної заяви групою слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000897 від 29.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Під час досудового розслідування 03.01.2024 в період часу з 02:10 год. по 06:02 год., за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук. Під час обшуку працівники ДБР, які були одягнуті в маски, зайшли до будинку, будь-якого опору чи непокори ОСОБА_4 не чинив. Незважаючи на це вони силою повалили його на землю, та схопили за руки, заламавши їх за спину, і нанесли декілька ударів по голові та тілу, внаслідок чого нанесли останньому тілесні ушкодження. Про такі незаконні дії ОСОБА_4 вказав в протоколі обшуку, проте досудове розслідування за цим фактом ніхто не розпочав. Перед проведенням обшуку, слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, пояснив йому, що він підозрюється в тому, що вимагав та отримав від завідуючої неврологічного відділення комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь ветеранів та репресованих ім. Ю. Липи» ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 30 тисяч доларів США за не притягнення останньої до кримінальної відповідальності. В результаті обшуку будь-які грошові купюри, вказані в протоколі огляду та ідентифікації від 02.01.2024, виявлені не були. 10.01.2024, ввечері, йому стало відомо про те, що працівники ТУ ДБР, розташованого у місті Львові його розшукують, оскільки хочуть провести повторний обшук за місцем його проживання. Ввечері в цей день він перебував в дома за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, в той вечір з обшуком до нього ніхто не приїжджав. На наступний день, 11.01.2024 він зранку поїхав до м. Львова. Деякі його знайомі, зокрема з попередньої роботи, повідомляли, що його шукають працівники ДБР, оскільки хочуть провести обшук. 12.01.2024, коли він повертався додому в с. Вислобоки, біля брами стояв чоловік, який представився співробітником ДБР, і пояснив, що в нього в будинку та прибудинковій території буде проводитися обшук, але необхідно дочекатися слідчого, який приїде і пред`явить відповідну ухвалу на проведення обшуку. Через деякий час приїхав слідчий ще з чотирма співробітниками ДБР та двома понятими. Був розпочатий обшук без його адвоката. Обшук розпочався з одноповерхового будинку (гостьовий будинок), який розташований поруч із основним житловим будинком. Після проведення обшуку кухні, коридору, ванної кімнати та спальні, де нічого не було виявлено, слідчий дав вказівку повторно провести обшук у ванній кімнаті. У ванну кімнату зайшли двоє працівників ДБР, які за бойлером, який розташований зліва у ванній кімнаті, виявили гроші - долари США. Що це були за гроші йому відомо не було. Вважає, що ці гроші були підкинуті кимось із співробітників ДБР під час обшуку, які вільно пересувалися по приміщенню, в той час, коли він безпосередньо стояв біля працівника ДБР який проводив обшук, і не міг спостерігати за діями інших співробітників ДБР. Після цього прибув адвокат, та обшук продовжився в його присутності. В подальшому під час обшуку він безпосередньо спостерігав за діями працівника ДБР, який проводив обшук, а адвокат спостерігав за діями інших співробітників ДБР. При цьому адвокат просив, щоб всі учасники слідчої дії перебували безпосередньо в місці проведення обшуку, щоб самовільно не переміщалися з одної кімнати в іншу без нагляду. В результаті обшуку житлового будинку нічого виявлено та вилучено не було. Вважає, що працівники ДБР, які під час обшуку переміщалися по гостьовому будинку поза його увагою, оскільки він спостерігав за діями співробітника ДБР, який безпосередньо проводив обшук, скориставшись відсутністю буд-кого в приміщенні ванни, зокрема його, слідчого та понятих, підкинули за бойлер гроші, після чого повідомили слідчого про те, що у ванній кімнаті є кошти - долари США. Таким чином в діях службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, які 03.01.2024 під час проведення слідчої дії - обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , застосували до нього фізичну силу та нанесли тілесні ушкодження, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а саме: перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронних органів, що супроводжувалося насильством та застосуванням зброї чи спеціальних засобів, або дії, що були болісними чи такими, що ображають особисту гідність потерпілого. Окрім цього, в діях службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, які 12.01.2024 під час проведення слідчої дії - обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , підкинули кошти - долари США, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, а саме: подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення. Відтак, вважає, що в поданій ОСОБА_4 до Львівської обласної прокуратури заяві від 15.01.2024 вказані об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Вказана заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення отримана працівником Львівської обласної прокуратури 23.01.2024. Станом на 31.01.2024 не отримано жодної відповіді про результати розгляду вказаної заяви про вчинення злочину та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 28.01.2024 на електронну адресу Львівської обласної прокуратури скерований адвокатський запит № 28/01-24, проте і на цей запит відповіді не надано. Відтак, службові особи Львівської обласної прокуратури, отримавши 23.01.2024 заяву про вчинення злочину від 15.01.2024, допустили протиправну бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 та скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити, покликаючись на наведені в ній підстави.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо доводів скарги з підстав її необґрунтованості, просив відмовити у її задоволенні. Долучив до матеріалів справи лист Львівської обласної прокуратури від 24.01.2024, яким заяву ОСОБА_7 щодо неправомірних дій окремих співробітників ТУ ДБР скеровано до ТУ ДБР, розташоване у м. Львові для розгляду в межах компетенції, та лист ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, яким заяву ОСОБА_7 від 15.01.2024 скеровано до Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань для розгляду у межах компетенції.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що 16.01.2024 засобами поштового зв`язку ОСОБА_4 скерував до Львівської обласної прокуратури заяву від 15.01.2024 про вчинення службовими особами Територіального відділу управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.384 КК України.

Вказана заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення отримана працівником Львівської обласної прокуратури 23.01.2024., що підтверджується витягом з сайту Укрпошти.

28.01.2024 адвокатом ОСОБА_3 було скеровано на електронну адресу Львівської обласної прокуратури адвокатський запит, в якому просив повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_4 від 15.01.2024.

Листом Львівської обласної прокуратури від 24.01.2024 №31/1-р-24 заяву ОСОБА_4 щодо неправомірних дій окремих співробітників ТУ ДБР скеровано до ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, для розгляду в межах компетенції.

Окрім цього, листом ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, заяву ОСОБА_4 від 15.01.2024 скеровано до Управління внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань для розгляду у межах компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписами ч.2 ст. 214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За змістом цих норм, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу до якого надійшла заява чи повідомлення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що заяву ОСОБА_4 від 15.01.2024 належним чином не розглянуто, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, чим порушено вимоги ст.214 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, враховуючи те, що уповноваженою особою Львівської обласної прокуратури заяву ОСОБА_4 від 15.01.2024 належним чином не розглянуто, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задоволити, та зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури, у відповідності до вимог ст.214 КПК України, внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 15.01.2024, про що повідомити заявника.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність службових осіб Львівської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури, у відповідності до вимог ст.214 КПК України, внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 15.01.2024, про що повідомити заявника.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1