Справа № 444/2722/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1199/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колтів, Золочівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 14 липня 2023 року близько 16 години 00 хвилин , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_8 декілька ударів кулаками обох рук та ногами в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку та одну рану на чолі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Жовківського районного суду від 12.10.2023 року змінити. Призначити покарання за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, в межах санкції статті у виді громадських робіт від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що, оскаржений вирок є надто суворим. Просить врахувати його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Вказує, що проживає в цивільному шлюбі та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей і є єдиним годувальником сім`ї. оскільки дружина не працює. У нього та його дружини відсутні об`єкти нерухомого майна, квартиру вони орендують, працює на підробітку (будівельні роботи, майстер, підсобні роботи), офіційно не працевлаштований, то покарання у виді арешту позбавить його можливості належним чином забезпечувати сім`ю та допомагати дружині у вихованні дітей.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримано в повному обсязі.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується та не може бути оскаржений.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

При призначенні покарання, суд першої інстанції належним чином врахував усі конкретні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, однак не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема те, що останній має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2008 р.н., ОСОБА_10 , 2011 р.н., ОСОБА_9 , 2013 р.н., ОСОБА_11 2019 р.н. , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Відтак, колегія суддів, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який є багатодітним батьком ( посвідчення № НОМЕР_1 від 11.06.2013 р.), вважає за можливе пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_7 призначене судом першої інстанції покарання, призначивши таке в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді громадських робіт, що відповідатиме положенням ст.ст. 50, 65 КК України.

Колегією суддів беруться до уваги доводи сторони захисту про призначення покарання обвинуваченому у виді громадських робіт, що буде достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 та слугуватиме превентивною мірою вчинення останнім нових злочинів та не перешкоджатиме у догляді за своїми неповнолітніми дітьми.

У відповідності вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року - зміні в частині призначеного судом покарання, пом`якшивши таке до 150 годин громадських робіт. У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, визначене судом першої інстанції, за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт.

Урешті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4