Справа № 138/954/19
Провадження №11-кп/801/112/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 09.09.2018,

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, базова середня освіта, не працюючого,

-визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023 ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 та ч.1 ст.162 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (семи) років;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п.2 ч.1ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, звільнено ОСОБА_7 від покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, у зв`язку з закінченням строків позовної давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_7 .

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення експертиз в сумі 70728 (сімдесят тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 00 копійок стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2018 року на майно вилучене під час огляду від 10.09.2018, а саме: зразки крові трупа ОСОБА_9 , зразки волосся та піднігтьовий вміст, взуття та одяг потерпілої (светр, пара носків, гетри, спідниця та піджак).

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2018 року на майно тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події від 09.09.2018 у будинку АДРЕСА_2 , а саме на сліди папілярних ліній, ручку зі слідами одорологічного походження з дверей кімнати будинку, змив із внутрішньої сторони врізного замка вхідних дверей до будинку, клямку з дверей кімнати, два зіскоби речовини бурого кольору зі стіни будинку, фото сліду взуття на землі за будинком, металеву пилку та металеву лопатку з кімнати, шматок цегли з підлоги кімнати, пару синіх резинових тапочок.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2018 року на вилучене під час огляду місця події 09.09.2018, а саме: кросівки, спортивні чорні штани, спортивну чорну куртку, чорну футболку.

Речові докази: сліди папілярних ліній, ручку з дверей кімнати, змив замка вхідних дверей, клямку з дверей кімнати, два зіскоби речовини бурого кольору, фото сліду взуття на землі, металеву пилку та металеву лопатку, шматок цеглини, пару синіх резинових тапочок, светр, пара носків, гетри, спідниця, піджак, взуття та зрізи нігтьових пластин обох рук загиблої, зразки крові, зразки волосся загиблої ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області вирішено знищити.

Речові докази: кросівки, спортивні чорні штани, спортивну чорну куртку, чорну футболку з візерунками у вигляді квадратів належні ОСОБА_10 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області вирішено передати власнику ОСОБА_10 .

Згідно вироку суду першої інстанції, досудовим розслідуванням установлено, що особа, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, у вечірній час 08.09.2018 запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 вчинити крадіжку грошей з будинку одиноко проживаючої односельчанки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що ОСОБА_7 погодився.

З цією метою, близько 22.00 год. 08.09.2018, ОСОБА_7 та особа, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, на скутері під керуванням останнього під`їхали до місця проживання ОСОБА_9 , а саме до будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію домогосподарства, ОСОБА_7 з метою розбиття скла у вікні будинку підняв із землі частину цегли та разом з особою, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, наблизився до входу в будинок. Заглянувши через вікно до кімнати, де відпочивала ОСОБА_9 , та переконавшись що остання спить, ОСОБА_7 частиною цегли розбив скло віконної рами іншої нежилої кімнати будинку. У подальшому, ОСОБА_7 підсадив особу, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, та остання перша проникла через розбиту раму вікна до будинку, а за ним слідом проник і сам ОСОБА_7 . Так як в нежилій кімнаті, крім порожньої мебелі, нічого не знаходилось, ОСОБА_7 та особа, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, грошові кошти не виявили. Після цього, вони вирішили проникнути до іншої кімнати будинку, в якій відпочивала ОСОБА_9 . Наблизившись до кімнати, ОСОБА_7 виявив, що двері до кімнати зачинені. Не зупиняючись на своїх протиправних діях, ОСОБА_7 , за допомогою частини цегли, розбив скло дверної рами та просунувши руку через раму, витягнув клямку із засову і відчинив двері. Зайшовши до кімнати та помітивши відпочиваючу на ліжку ОСОБА_9 і переконавшись, що остання на них не реагує, ОСОБА_7 разом з особою, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, у темряві, підсвічуючи запальничкою, почали обшукувати кімнату з метою виявлення коштів. Під час вчинення ними протиправних дій, ОСОБА_9 прокинулась, та помітивши біля себе сторонніх осіб, піднялась, стала за спиною ОСОБА_7 та почала кричати і кликати на допомогу. Злякавшись ОСОБА_9 , з метою уникнення викриття злочину та кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 частиною цегли наніс ОСОБА_9 один удар, попавши по голові, від якого остання впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_7 цеглою заподіяв ще декілька ударів, попавши в голову, чим спричинив ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта від 15.10.2018 № 125 закриту черепно-мозкову травму у вигляді набухання речовини головного мозку, яке розвинулось внаслідок масивного дифузного крововиливу в м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку в ділянці склепіння та основи. Дані тілесні ушкодження, які спричинили небезпечні для життя явища (мозкова кома), носять ознаку тяжких тілесних ушкоджень, між ними та смертю є причинний зв`язок. Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 через деякий проміжок часу померла на місці події.

Усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, з метою знищення слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 взяв у кімнаті подушку, підпалив її власною запальничкою та залишив горіти у будинку. Після цього неповнолітні зникли разом з місця події.

Крім того, ОСОБА_7 , 08.09.2018 близько 22.00 год., маючи на меті проникнення до будинку одиноко проживаючої особи похилого віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наблизився до будинку АДРЕСА_2 , який відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.08.2012 № 31314883 належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою порушення конституційного права громадян на недоторканність житла чи іншого володіння особи, за відсутності визначених законом підстав, всупереч волі власника, розбивши частиною цегли скло віконної рами будинку, незаконно проник всередину.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та незаконне проникнення до житла особи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023 щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло необґрунтоване засудження особи. Зокрема судом справа розглянута поверхнево, дана неправильна оцінка наданим доказам, а деякі докази судом взагалі проігноровані та їм не надано будь-якої оцінки. Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду заперечив свою причетність до скоєння інкримінованих йому злочинів. Перебуваючи у відділеннІ поліції працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск та вимагали зізнатися у скоєнні злочину, що змусило його дати зізнання. Судом першої інстанції дана неправильна оцінка зібраним у справі доказам, помилково не було взято до уваги покази прямих свідків сторони захисту, які вказують про те, що в час вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_10 знаходились в їх присутності , а зворотнє стороною обвинувачення не доведено.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 просить вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023 щодо ОСОБА_7 змінити. У мотивувальній частині вироку вказати, що обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень встановлені судом.

У мотивувальній частині вироку вказати, що витрати на залучення експертів складають 102488,72 грн.

У резолютивній частині вироку зазначити про те, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Доповнити резолютивну частину вироку вказівкою про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_7 в сумі 102488, 72 грн. на користь держави.

В решті вирок залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції у вироку не сформульовано обвинувачення визнане судом доведеним, а лише обвинувачення, що встановлено досудовим розслідуванням, що суперечить вимогам ст. 374 КПК України.

Також при вирішенні питання про розподіл процесуальних витрат судом не взято до уваги те, що у даному випадку процесуальних витрати мають бути розділені між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в рівних частках.

Окрім того, суд першої інстанції у резолютивній частині вироку не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 106 КК України.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали подану захисником апеляційну скаргу з підстав викладених у ній. Також заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення.

Прокурор у судовому засіданні частково підтримала подану нею апеляційну скаргу, та з підстав викладених у ній просила задовольнити її частково і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В решті не наполягала на її задоволенні. Також у зв`язку з цим не заперечувала проти часткового задоволення апеляційної скарги захисника.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, тому за згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд відбувся у їх відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Згідно вимог статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, згідно вимог статті 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

У мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Окрім того, згідно вимог статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:

1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа;

2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений;

3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;

4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення;

5) чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме;

6) яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, які обов`язки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням;

7) чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку;

7 1) чи є підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру;

7 2) чи є підстави для виплати винагороди викривачу і, якщо так, у якому розмірі та в якому порядку;

8) чи вчинив обвинувачений кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності;

9) чи є підстави для застосування до обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності, примусового заходу медичного характеру, передбаченого частиною другою статті 94 Кримінального кодексу України;

10) чи слід у випадках, передбачених статтею 96 Кримінального кодексу України, застосувати до обвинуваченого примусове лікування;

11) чи необхідно призначити неповнолітньому громадського вихователя;

12) що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами;

13) на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі;

14) як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

2. Якщо особа обвинувачується у вчиненні декількох злочинів або декількох кримінальних проступків, суд вирішує питання, зазначені у пунктах 1 - 8 частини першої цієї статті, окремо за кожним кримінальним правопорушенням.

3. Якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.

6. Обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Проте, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції не дотримався наведених вище вимог процесуального закону, оскільки в ході судового розгляду не встановив фактичні обставини скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та у мотивувальній частині вироку не виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, із достатньою конкретизацією місця, часу, способу вчинення злочинів, його наслідки, форму вини і мотиви кримінальних правопорушень, що не знайшло належне відображення у судовому рішенні. А тому вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023 щодо ОСОБА_7 вище зазначеним вимогам кримінального процесуального Закону не відповідає.

При цьому суд першої інстанції в оскаржуваному вироку щодо ОСОБА_7 обмежився зазначенням лише того, що установлено досудовим розслідуванням. Також з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення належним чином судом не перевірено чи правильно кваліфіковані дії обвинуваченого та чи містять ці діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Таким чином оскаржуване судове рішення, а саме вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023 щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства та закріплені в ст. 129 Конституції України.

Також згідно із статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді апеляційних скарг колегія суддів апеляційного суду враховує також і те, що від учасників судового провадження до суду не надходило клопотань про повторне дослідження обставини, встановлених під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, або ж дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. А тому за таких вищевикладених обставин апеляційний суд позбавлений можливості скасувати чи змінити вирок суду першої інстанції і ухвалити свій вирок.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції допустив згідно ст. 410 КПК України неповноту судового розгляду, істотних порушень вимог ст. 412 КПК України кримінального процесуального закону, та згідно ст. 411 КПК України невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим вирок суду на підставі ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому з огляду на це в іншій частині доводи апеляційних скарг захисника та прокурора, враховуючи істотні порушення кримінального процесуального закону України, апеляційним судом оцінці не підлягають.

Керуючись ст. ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 413, 415, 419, 426, 532 КПК України,апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2023 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 162 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4