УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року

м. Київ

справа № 577/791/20

провадження № 51-7640ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах заставодавця ОСОБА_5

на ухвалу Сумського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_6 ,

встановив:

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року залишено без змін вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня

2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 2

ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ще однією ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою заставодавця ОСОБА_5 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2021 року

про звернення застави в дохід держави закрито.

Зазначеною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області

від 10 грудня 2021 року клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави задоволено; заставу в розмірі 45 400 грн, які внесені за обвинуваченого

ОСОБА_6 на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року, 03 червня 2021 року ОСОБА_5 на рахунок одержувача, звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України й постановлено використовувати в порядку, встановленому законом

для використання коштів судового збору.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, адвокат зазначає про те, що ухвала Сумського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заставодавця ОСОБА_5 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2021 року відповідає вимогам закону, тому вказане судове рішення вона не оскаржує. Разом

із тим, адвокат у касаційній скарзі, виражаючи свою незгоду із зазначеною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2021 року та вважаючи її такою, що постановлена з істотним порушенням вимог процесуального закону, оскаржує та зазначає про необхідність скасування ухвалиСумського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року, якою залишено без змін вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 , але лише в частині доводів її апеляційної скарги щодо незаконності вищевказаної ухвали місцевого суду про стягнення застави в дохід держави.

При цьому адвокат наголошує на тому, що частина поданої нею апеляційної скарги,

яка стосувалася необхідності скасування ухвали місцевого суду, взагалі залишилась без вирішення, у чому вбачає порушення вимог статей 418, 419 КПК.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі адвоката ОСОБА_4 , копію оскарженого судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

З огляду на наведені положення процесуального закону варто зауважити, що ухвала Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2021 року

про звернення застави, внесеної ОСОБА_5 , в дохід держави оскарженню в суді касаційної інстанції не підлягає.

Не підлягає зазначене судове рішення окремому оскарженню і в апеляційному порядку, зважаючи на положення ч. 2 ст. 392 КПК, оскільки постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені

до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.

Як убачається з копії оскарженої ухвали апеляційного суду, постановленої

за наслідками розгляду апеляційної скарги, у тому числі адвоката ОСОБА_4 на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 , адвокат серед іншого наводила мотиви своєї незгоди з ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2021 року про стягнення застави в дохід держави, вважаючи її такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційних скаргах та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.

Як убачається з оскарженого судового рішення, суд апеляційної інстанції вказаних вимог дотримався.

Так, апеляційний суд, переглянувши вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6

за апеляційною скаргою, в тому числі адвоката ОСОБА_4 , ствердив про правильність прийнятого рішення та залишив вказаний вирок без змін, зазначивши в ухвалі підстави ухваленого такого судового рішення.

При цьому суд апеляційної інстанції, як убачається з оскарженої ухвали, навів вичерпні відповіді на доводи адвоката щодо незаконності ухвали про стягнення застави в дохід держави, які є аналогічними доводам її касаційної скарги.

Постановлена у кримінальному провадженні ухвала апеляційного суду є належно вмотивованою та обґрунтованою, її зміст відповідає вимогам ст. 419 КПК, у ній наведено мотиви, з яких виходив суд, та положення закону, якими він керувався під час її постановлення.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити адвокату ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Сумського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3