н/п 1-кс/490/7753/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5994/23
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

06 грудня 2023 року слідчий суддя Центральногорайонного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора відділупроцесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Чапаєвка Березанського району Миколаївської області, громадянину України, не одруженому, має професійно-технічну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, водію ТОВ «Галексі Транс»,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000314 від 01.07.2023, без визначення застави, на строк до 18 діб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України.

Зокрема, ОСОБА_6 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, але не пізніше 01.07.2023, незаконно придбав у невстановленої особи невстановлений в ході досудового розслідування предмет споряджений вибуховою речовиною, вказаний вибуховий пристрій переніс до території недіючого приватного підприємства «СТЕМ» шахта

Ново-Подимово, що розташована неподалік с. Щасливе Березанської ОТГ Миколаївського району Миколаївської області, за якою останній наглядав на прохання свого знайомого ОСОБА_7 , де незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав його до 01.07.2023.

01.07.2023 в обідній час, у ході телефонної розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_6 щодо повернення їй офіційних документів правового характеру, які знаходилися у нього, між ними виникла сварка, у ході якої ОСОБА_6 відмовившись повертати належні їй документи до тих пір поки вона не відшкодує йому вартість викраденого у нього майна, у крадіжці якого він, окрім інших осіб підозрював і її та почав погрожувати їй, у тому числі і вбивством. Після вказаної розмови, у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 , для реалізації якого він обрав знаряддям вчинення кримінального правопорушення і заподіяння їй смерті невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною, який зберігав у невстановленому місці і який він рахував таким, що має достатні вражаючі властивості та внаслідок вибуху якого настане її смерть. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 під приводом повернення ОСОБА_8 вказаних документів, зателефонувавши їй, запропонував зустрітися на території недіючого приватного підприємства «СТЕМ» шахта Ново-Подимово, що розташоване неподалік с. Щасливе Березанської ОТГ Миколаївського району Миколаївської області. Однак, ОСОБА_8 , побоюючись ОСОБА_6 , попросила

ОСОБА_9 її супроводжувати, на що останній погодився та попросив свого знайомого ОСОБА_10 відвести їх на належному йому автомобілі марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , до території недіючого ПП «СТЕМ» шахта Ново-Подимово.

Цього ж дня, близько о 17:00 години, коли ОСОБА_8 разом з

ОСОБА_9 і ОСОБА_10 прибули на вказаному автомобілі до території недіючого ПП «СТЕМ» шахта Ново-Подимово, ОСОБА_6 , взявши в невстановленому місці невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною, який поклав до кишені одягу, запросив

ОСОБА_8 до території підприємства, де видав належні їй документи та провів ОСОБА_8 , яку супроводжував ОСОБА_9 , до вказаного автомобіля. Біля 18:00 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, коли ОСОБА_6 проводячи ОСОБА_8 і

ОСОБА_9 до автомобіля, який знаходився поряд з в`їздом до території недіючого ПП «СТЕМ» шахта Ново-Подимово та пересвідчившись, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 мають сідати до автомобіля, «Опель Вектра» державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого за кермом перебував ОСОБА_10 ,вийняв з кишені невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною, який приніс з собою та витягнувши запобіжне кільце, чим привів його у бойову готовність, підійшов до вказаного автомобіля таумисно кинув його через відчинені двері до салону автомобіля. Коли ОСОБА_6 відбіг від автомобіля відбувся вибух в його салоні та пожежа автомобіля. В наслідок вибуху і пожежі від нього автомобіль марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , повністю знищено, чим ОСОБА_6 своїми злочинними протиправними діями спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 51930 грн. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , внаслідок вибуху невстановленого предмета спорядженого вибуховою речовиною, в салоні автомобіля ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми, множинних уламкових проникаючих поранень черевної порожнини з ушкодженням товстої кишки та печінки, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не зазнали ушкоджень завдяки тому, що під час вибуху знаходячись біля вищевказаного автомобіля та побачивши невстановлений предмет, споряджений вибуховою речовиною в руках ОСОБА_6 ,відбігли від автомобіля.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , перебуваючи у реанімаційному відділенні КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1745 від 03.10.2023 смерть ОСОБА_10 настала в результаті множинних осколкових сліпих проникаючих поранень тулуба та кінцівок з пошкодження внутрішніх органів з ампутацією правої кисті, яка ускладнилась поліорганною недостатністю.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких належать до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти заявленого клопотання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та просила змінити вид запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою. Вважала підозру не обгрунтованою, а ризики не доведеними.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000314 від 01.07.2023, передбачене ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.2 ст.194 КК України.

01.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

10.07.2023 постановою прокурора матеріали кримінальних проваджень №0000314 від 01.07.2023, №0000326 від 06.07.2023 та №0000327 від 06.07.2023 було об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно №0000314.

24.07.2023 постановою прокурора матеріали кримінальних проваджень №0000314 від 01.07.2023 та №0000369 від 21.07.2023 було об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно №0000314.

27.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

25.08.2023 постановою заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури від строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 02.10.2023.

29.08.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва

ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.10.2023 включно.

27.09.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва

строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, до 02.12.2023.

28.09.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.11.2023 включно.

13.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

14.11.2023 у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваному і його захиснику про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, відповідно вимог ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

22.11.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва

ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.12.2023 включно.

Строк тримання під вартою закінчується 07.12.2023 року, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 01.07.2023, згідно якого біля території шахти Ново-Подимово, що розташована неподалік с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, виявлено автомобіль марки «Опель Вектра» державний номерний номер якого: НОМЕР_1 , що знищений у результаті пожежі. Під час огляду салону вказаного автомобіля виявлено та вилучено предмет схожий на важіль гранти та металеві фрагменти, а також зафіксовано пошкодження кузова автомобіля зі сторони салону, що має механічні пошкодження у вигляді вм`ятин та отворів невизначеної форми; фактичними даними, що містяться у протоколах допиту потерпілих ОСОБА_9 , і ОСОБА_8 від 02.07.2023, відповідно до яких вони розповіли про обставини вчинення ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень; фактичними даними, що містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 06.10.2023, який працює водієм автотранспортних засобів екстреної медичної допомоги виїзної бригади КНП «Миколаївський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини» МОР і надавав медичну допомогу доставленому ОСОБА_10 та під час розмови взнав від нього, що отримав тілесні ушкодження у результаті вибуху гранати, яку йому до салону автомобіля кинув мешканець с. Щасливе Миколаївського району Миколаївської області на ім`я ОСОБА_12 ; фактичними даними, що містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 02.07.2023, відповідно до якого встановлено, що перед тим як ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поїхали до шахти Ново-Подимово забирати документи, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зателефонували з мобільного телефону ОСОБА_13 до ОСОБА_6 , щоб попередньо домовитись про зустріч. ОСОБА_6 в ході телефонної розмови погрожував фізичною розправою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але все таки згодом погодився на зустріч; фактичними даними, що містяться у протоколі огляду предмету від 02.07.2023 аудіо-запису телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , в ході якої останній погрожував фізичною розправою ОСОБА_9 ; фактичними даними, що містяться у протоколі огляду оптичного носія інформації від 06.07.2023 оптичного диску формату CD-R з вмістом аудіо-записів повідомлень, які надійшли на лінію «102» ГУНП в Миколаївській області; фактичними даними, що містяться у протоколі додаткового огляду речей та документів від 07.11.2023, яким встановлено, що з абонентського номеру ОСОБА_14 телефонували на абонентський номер ОСОБА_6 та з абонентського номеру ОСОБА_9 телефонували до поліції та швидкої медичної допомоги, після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_6 ; фактичними даними, що містяться у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_15 від 07.07.2023, що є донькою ОСОБА_10 , яка вказала що зі слів її батька відомо, що ОСОБА_6 кинув до автомобіля гранату, від якої той отримав вказані тілесні ушкодження; фактичними даними, що містяться у висновку експерта № 1745 від 03.10.2023, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала в результаті множинних осколкових сліпих проникаючих поранень тулуба та кінцівок з пошкодження внутрішніх органів з ампутацією правої кисті, яка ускладнилась поліорганною недостатністю; фактичними даними, що містяться у висновку експерта №СЕ-19/115-23/11806-ВТХ від 19.10.2023, згідно якого встановлено, що деякі з наданих на дослідження предметів імовірно є залишками вибухового пристрою після вибуху, оскільки мають характерні ознаки свого утворення внаслідок вибуху, але вирішити питання в категоричній формі та встановити, чи є вони залишками вибухового пристрою або бойового припасу та якого саме не надається можливим, у зв`язку із їх незначними геометричними розмірами та малою інформативністю; фактичними даними, що містяться у висновку експерта №23-5427 від 10.11.2023, згідно якого встановлено, що осередок виникнення пожежі автомобіля «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться у пасажирському салоні та причиною виникнення пожежі була теплова дія вибуху стороннього предмету у вигляді боєприпасу;фактичними даними, що містяться у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 05.07.2023, де він пояснив про те, як він вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 із застосуванням вибухового пристрою.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких належать до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності останнього, а у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному, загрожує реальне позбавлення волі. Також, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини, може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру щодо вчинення ним кримінального правопорушення

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямовані проти власності; проти громадської безпеки; проти життя і здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України), одне з яких належать до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить починаючи з 06 грудня 2023 року до 22 грудня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування, але не більше строку вказаного прокурором в клопотанні).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1