Справа № 761/2971/24
Провадження № 1-кс/761/2577/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 241 001 000 003 78 від 18.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и :

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 120 241 001 000 003 78 від 18.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України про накладення арешту на мобільний телефон марки «HUAWEІ», що був вилучений під час огляду у підозрюваного ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві, перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 18 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2024 за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, в ДУ «Київський слідчий ізолятор», в камері під №209 раніше засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон марки «HUAWEІ» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку абонентський номер якого НОМЕР_1 , видаючи себе за працівника банківської установи під приводом блокування банківської картки шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 9 870 грн.

В ході огляду предмета від 19.01.2024, у ОСОБА_4 за його добровільною згодою виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «HUAWE1» золотистого кольору з сім-карткою НОМЕР_1 , (ІМЕ11: НОМЕР_2 та ІМЕ12: НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 19.01.2024 вищевказаний вилучений телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу та проведення ряду експертиз слідчий просив накласти арешт на речі та документи, що були вилученні за результатом проведення обшуку.

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся із заявою на адресу суду у якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі та участі власника майна, який також просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з наданих суду матеріалів у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві, перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 18 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України.

19.01.2024 в підозрюваного ОСОБА_4 за його добровільною згодою виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «HUAWE1» золотистого кольору з сім-карткою НОМЕР_1 , (ІМЕ11: НОМЕР_2 та ІМЕ12: НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 19.01.2024 вищевказаний вилучений телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи підстави для накладення арешту слідчий зазначає, що вилучені речі визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а необхідність накладення арешту виникла для забезпечення збереження речового доказу та проведення ряду експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, і вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вони можуть бути знищеними, прихованими чи спотвореними.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, що було вилучене за результатом проведення обшуку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на на мобільний телефон марки «HUAWEІ», що був вилучений під час огляду у підозрюваного ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: