БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/2542/23
Провадження №1-кп/497/144/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 від 17.10.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Залізничне Болградського району Одеської області, зі слів українську розуміє, має незакінчену середню освіту, офіційно непрацевлаштований, періодично працює за наймом у приватних осіб, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

- 27.05.2011р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.ст.15,185ч.3, з застосуванням ст.75 КК України до 3р. позбавлення волі та випробувальним строком 1 рік;

- 10.12.2013р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.185ч.ч.2,3 з застосуванням ст.ст.70ч.1,75,76 КК України до 4р. позбавлення волі та з випробувальним строком 2 роки;

- 19.07.2017р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.185ч.ч.1,2, з застосуванням ст.70ч.1 та 75,76 КК України до 4р. позбавлення волі та з випробувальним строком 2 роки;

- 21.07.2022р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.185ч.3, з застосуванням ст.ст.70ч.1,75,76 КК України до 4р. позбавлення волі та з іспитовим строком 2роки,

- який обвинувачується за ст.185ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2023р. приблизно о 15:30 годині (більш точний час не встановлено) в м.Болград Одеської області неодноразово судимий ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість та у період іспитового строку, правомірно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у квартирі АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий, повторно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій намір на викрадення чужого майна, що виник в нього раптово, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 заснув та тимчасово втратив контроль за власним майном, таким чином переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, з приміщення вказаної квартири таємно викрав мобільний телефон марки ««Яебті» модель «9С» 2/32 Gb, що належить потерпілому ОСОБА_4 , та з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду в розмірі вартості викраденого майна 2403,33грн.

Так, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ, в Україні введено воєнний стан з 05:30години 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, що були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та, станом на день вчинення кримінального правопорушення він продовжував тривати, оскільки його було продовжено до 16.11.2023р. відповідним Указом Президента України, що з був затверджений ЗУ №3275-ІХ від 27.07.2023р.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, що передбачене ч.4ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена повторно, та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення за ч.4ст.185 КК України визнав в повному обсязі, стверджував, що у скоєному щиро розкаявся, підтвердивши обставини скоєння ним кримінального правопорушення, та пояснивши, що він потерпілого знав лише візуально, оскільки вони обидва проживають в одному мікрорайоні. В той день 14.10.2023р. він, обвинувачений, повертався додому і побачив на землі біля одного будинку літнього чоловіка, який виявився потерпілим і який був у стані алкогольного сп`яніння. На той час він, обвинувачений, не знав потерпілого на ім`я лише візуально і знав лише приблизно де той проживає. Одна з сусідок потерпілого попросила його, обвинуваченого, допомогти довести потерпілого до його квартири. Він, обвинувачений, погодився з людських спонукань і допоміг потерпілому піднятися на його поверх у багатоквартирному будинку, та завів його до його квартири, двері якої були не заперті на замок. В квартирі була дружина потерпілого, яка попросила покласти потерпілого на диванчик. Поклавши потерпілого на диванчик, він, обвинувачений, покидаючи ту квартиру, побачив на тумбочці два мобільних телефони, один з який вирішив взяти собі. Чому він так зробив пояснити не може, усвідомлює, що вчинив правопорушення, вину визнає, просить не призначати занадто суворого покарання, адже вони з потерпілим порозумілися він, обвинувачений, попросив пробачення і потерпілий його пробачив.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив суду, що він взагалі не зловживає спиртними напоями, але, оскільки має поважний вік і переніс інсульт, в той день після невеличкої порції пива він відчув себе погано і не пам`ятає, як дістався власної квартири. Наразі йому телефон обвинувачений повернув, він, потерпілий, не має до нього претензій, пробачив його, просить не призначати йому покарання взагалі, впевнений, що обвинувачений більше не буде скоювати правопорушень, адже усвідомив наслідки вчинку.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченим давно, приблизно в жовтні 2023р. зустрівся з ним на вулиці випадково і в розмові поскаржився на погану роботу свого телефона, у зв`язку з чим обвинувачений запропонував йому свій. Те, що той телефон був викрадений він, свідок, дізнався вже через кілька днів (приблизно через три дні) від працівників поліції.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого. В той день 14.10.2023р. обвинувачений дійсно привів додому її, свідка, чоловіка ОСОБА_4 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Вона попросила покласти чоловіка в сусідній кімнаті на диванчик, оскільки була зайнята домашніми справами. і коли увійшла до кімнати, де обвинуваченим був залишений її чоловік не побачила самого обвинуваченого та звернула увагу, що на тумбочці, на якій лежали два телефон її та чоловіка був відсутній телефон чоловіка. Вона почала питати в чоловіка, потім в сусідів хто знає обвинуваченого, потім звернулася до поліції, та. оскільки не була особисто знайома з обвинуваченим лише бачила його кілька разів впізнала його у відділенні поліції візуально, коли мобільний телефон був знайдений і повернутий її чоловіку потерпілому ОСОБА_8 .

Прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану. доведена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ст.185ч.4 КК України, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання, а саме: витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 17.10.2023р.; протокол прийняття заяви від потерпілого про скоєння злочину від 16.10.2023р.; протокол огляду місця події від 17.10.2023р. кв. АДРЕСА_4 де проживає потерпілий ОСОБА_4 , з його письмового дозволу який пояснив обставини викрадення в нього телефону, з фототаблицею; постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим від 17.10.202р.; протокол добровільної видачі від 19.10.2023р., згідно якого ОСОБА_7 добровільно видав викрадений смартфон та пояснив, що отримав його від обвинуваченого ОСОБА_9 ; протокол огляду викраденого та виданого майна від 19.10.2023р.; постанову про визнання викраденого смартфона речовим доказом від 19.10.2023р.; заяву потерпілого про отримання його смартфона на зберігання від 19.10.2023р.; висновок експертизи №СЕ-19/116-23/18735-ТВ щодо вартості викраденого смартфону від 23.10.2023р., яка визначена експертом в розмірі 2403,33грн. (вартість експертизи 717грн.); протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.10.2023р., згідно якого ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 , який привів 14.10.2023р. її чоловіка додому і після того, як ОСОБА_5 пішов зник смартфон, що належить її чоловіку ОСОБА_4 , негативну характеристику стосовно обвинуваченого з місця фактичного проживання та довідки про те, що він на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; та інші письмові докази, що були зібрані в ході досудового розслідування, надані суду та досліджені в ході судового засідання і долучені до матеріалів судової справи які є належними, допустимими, і щодо яких не надходило клопотань від учасників судового засідання про визнання неналежними і недопустимими.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті 185ч.4 КК України, за якою ОСОБА_5 обвинувачується і якою кваліфіковані його дії у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та, враховуючи те, що даний злочин він скоїв у період відбування випробувального строку, вважає, що до покарання за даним вироком, на підставі ст.71 КК України підлягає приєднанню частина невідбутого покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі за попереднім вироком суду від 21.07.2022р. яким ОСОБА_5 був засуджений до покарання також у виді позбавлення волі, але з випробуванням, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що обтяжують покарання.

Захисник та обвинувачений просили не призначати занадто суворого покарання, враховуючи, що потерпілий претензій до нього не має, викрадена річ повернута потерпілому, обвинувачений має намір виправитися і не скоювати більше правопорушень, вину визнає, просили призначити обвинуваченому випробувальний строк, стверджуючи, що він має намір виправитися. Захисник, крім того, просив зменшити строк покарання, в разі приєднання його від попереднього вироку до 1 місяця.

Вислухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника та свідків, оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду письмовими доказами, що досліджені судом в ході судового засідання та які повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі вищезазначеними, а також іншими доказами, що надані суду, були досліджені в ході судового засідання і долучені до матеріалів судової справи, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_5 винним у скоєнні вищевказаного злочину, суд, при визначенні виду й міри покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра, має постійні місце проживання та реєстрації, стверджує, що періодично має роботу та дохід, і це твердження нічим не спростоване; також суд враховує те, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, що збитки потерпілому відшкодовано, але шляхом повернення викраденого майна після відшукання його поліцією; також суд враховує те, що обвинувачений добровільно надав пояснення в ході досудового розслідування і в суді щодо обставин та способу скоєння злочинів, тобто, співпрацював зі слідством та стверджує, що розкаюється у скоєному.

Суд враховує обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України визнання обвинуваченим вини, його співпрацю з органами розслідування у розкритті та фіксуванні обставин кримінального правопорушення.

Обставинами, що передбачені ст.67 КК України що обтяжують покарання суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації від 14.11.2023р., згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з дуже високим рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів, його виправлення неможливо в умовах без ізоляції від суспільства або обмеження волі на певний строк.

За наслідками встановлених фактів та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в межах санкції інкримінованої йому статті 185ч.4 КК України у виді позбавлення волі, оскільки більш м`яке покарання не відповідатиме обставинам скоєння злочину, особі обвинуваченого, ступеню його вини, наслідкам від його дій, та й не передбачено санкцією цієї статті КК України.

Крім того, з врахуванням того, що він скоїв даний злочин у період відбування випробувального строку, умови якого порушував, а також наявність двох обставин, що обтяжують відповідальність, навіть з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин, не підлягає застосування щодо нього дія ст.75 КК України у виді звільнення від відбування від покарання з випробуванням.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 717грн. в сумі вартості експертних досліджень вартості викраденого майна, що здійснювалися Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, а саме, оскільки як потерпілий у заяві та обвинувачений у судовому засіданні повідомили, що викрадене майно повернуто потерпілому, вважати речові докази викрадене в потерпілого майно повернутими потерпілому після набрання даним вироком законної сили.

Крім того, суд дійшов висновку, що, з врахуванням санкції статті 185ч.4 КК України, за якою визнав винним обвинуваченого, підлягає заміні обираний в ході судового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою.

Стосовно вимог ст.71ч.1 КК України, на яку послався прокурор, щодо приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, суд дійшов висновку, що не можна не погодитися з прокурором, оскільки це є вимога чинного законодавства, а тому до покарання, призначеного за даним вироком, частково підлягає приєднанню невідбута частина покарання за попереднім вироком Болградського районного суду Одеської області від 21.07.2022року, але, з врахуванням вартості викраденого майна та позиції потерпілого, який пробачив обвинуваченого, та, з врахуванням визнання вини та усвідомлення обвинуваченим наслідків вчиненого достатньо приєднати покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, оскільки більш суворе покарання не відповідатиме завданню кримінального судочинства та не сприятиме виправленню засудженого, оскільки визначене судом буде достатнім для виховання та попередження скоєння інших правопорушень; більш суворе покарання буде неспівмірним між вчиненим та наслідками не буде відповідати балансу між суспільним та приватним інтересом.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.71ч.1,185ч.4 КК України, ст.ст.100,369ч.1,373ч.ч.2-3,374,392,393,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185ч.4 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71ч.1 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Болградського районного суду Одеської області від 21.07.2022року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та, за сукупністю вироків, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили, з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Виконання вироку до набрання ним законної сили в частині запобіжного заходу покласти на Державну установу "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі вартості судової товарознавчої експертизи, що були здійснені Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України в Одеській області 717 (сімсот сімнадцять) гривень (на рахунок (ІВАN) UА0015660, код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», отримувач ГУК в Одеській області/м.Болград/24060300, код отримувача ЕДРПОУ 37607526, банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача (МФО) - 899998, призначення - експертиза).

Речовий доказ смартфон, що повернутий потерпілому ОСОБА_4 згідно його розписки, після набрання даним вироком законної сили вважати такими, що повернутий власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1