Справа № 947/171/24
Провадження № 1-кп/947/661/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000670 від 17.10.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Одеса, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 23.09.2023 приблизно о 16 години 40 хвилин, знаходячись у супермаркеті «Копійка», розташованому за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, 59-з, шляхом вільного доступу, вийняв з терміналу АТ «КБ ПриватБанк» банківську картку АТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 , та яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел привласнити вказану банківську карту з метою її подальшого використання, у разі наявності на ній грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення,скориставшись тимчасовою відсутністю уваги сторонніх осіб, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 привласнив знайдену ним банківську картку АТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 , на якій знаходились грошові кошти, у розмірі 1623 гривні 08 копійок, які належать ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, умисне викрадення чужого майна, користуючись прямим наміром і корисливим мотивом, 23.09.2023 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, знаходячись в приміщенні супермаркету «Копійка», що розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, буд. 59-З, скориставшись привласненою банківською карткою АТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливою метою, здійснив чотири оплати за товар на різні суми, а саме продукти харчування та алкогольні вироби, витративши із зазначеної картки грошові кошти на суму 1 623 гривні 08 копійок, тим самим спричинивши ОСОБА_5 майновий збиток на зазначену суму.

Тобто, ОСОБА_4 у період часу з 16 години 40 хвилин 23.09.2023 року по 16 годину 45 хвилин 23.09.2023, заволодів грошовими коштами із банківської картки АТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 , належній ОСОБА_5 , шляхом здійснення чотирьох (4) окремих платежів на різні суми, скориставшись відсутністю необхідності введення PIN-коду на витрати, які не перевищують 1000 гривень, спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму в розмірі1623 гривень 08 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 23.09.2023 року знаходячись у супермаркеті «Копійка по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі він вийняв з терміналу банка банківську картку, яку хтось забув, та почав зберігати при собі. Потім в супермаркеті «Копійка» він здійснив оплату товару грошима з привласненої банківської картки. У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії наступним чином.

за ч.4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

за ч.1 ст. 357 КК України за кваліфікуючими ознаками - привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин які обтяжують покарання, приймаючі до уваги обставини скоєного злочину, відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовій доказ: банківську картку АТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 повернути за належністю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1