ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000347 внесеного до ЄРДР 26.08.2022, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Чорнобаївка Херсонської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одружена, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима,

яка обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 - 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 .

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду 12.07.2023 передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000347 від 26.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111 - 2 КК України, у якому не проведено підготовче судове засідання.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона, перебуваючи на території с. Чорнобаївка Херсонської області, достовірно знаючи, що з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації, здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, маючи реальну можливість виїзду на підконтрольну українській владі територію, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, свідомо, добровільно прийняла рішення залишитись на окупованій території України та у період воєнного стану перейти на бік окупаційної влади російської федерації, з метою вчинення дій на шкоду державній безпеці України, шляхом надання представникам окупаційної адміністрації держави-агресора допомоги у реалізації рішень, підтримки дій окупаційної адміністрації держави-агресора, направлених на встановлення та утвердження окупаційного режиму на тимчасово захопленій території с. Чорнобаївка Херсонської області.

Так, 7 травня 2022 року, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації території с. Чорнобаївка Херсонської області, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Чорнобаївка Херсонської області, добровільно погодилася на співпрацю з окупаційною владою російської федерації, зокрема, із так званим «головою Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_7 , що був призначений на названу посаду 6 травня 2022 року.

Зокрема, 9 травня 2022 року, діючи з метою сприяння окупаційній владі в її утверджені на захоплених територіях, підтримання дій та рішень окупаційної адміністрації, ОСОБА_4 здійснювала серед мешканців с. Чорнобаївка проросійські пропагандистські заклики про небезпечність та недоцільність звільнення українськими військами захоплених територій.

10 травня 2022 року, з метою популяризації окупаційної влади серед місцевого населення, а відтак її утвердження на захоплених територіях, використовуючи канали, створені окупаційною владою с. Чорнобаївки у соціальних мережах, ОСОБА_4 , на виконання вказівки так званої «голови Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_7 розповсюджувала відомості щодо питань організації комунального господарства с. Чорнобаївки.

13 травня 2022 року так званий «голова Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_7 у телефонному режимі довів до відома ОСОБА_8 , що в структурі окупаційної адміністрації с. Чорнобаївки необхідно організувати «відділ освіти», оскільки попередній керівник відділу відмовився співпрацювати з окупаційною адміністрацією.

Достовірно знаючи вимоги законодавства України та стандарти у галузі освіти, в межах підготовки до зайняття посади у окупаційній адміністрації т.зв. «начальника департаменту освіти та культури Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_4 , без дотримання обов`язкових юридичних формальностей, пов`язаних з призначенням на керівну посаду, пропонувалось виконувати доручення керівника окупаційної адміністрації с. Чорнобаївки у сфері культури та освіти, а також керівництва департаменту освіти та культури Херсонської обласної окупаційної адміністрації.

Достовірно знаючи вимоги законодавства України у галузі освіти, зокрема положення, -

- частини 1 статті 1 Закону «Про освіту», якою установлено, що мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти;

- частини 2 статті 1 Закону України «Про освіту», де передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови, зокрема заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти - в обсязі, що дає змогу провадити професійну діяльність у вибраній галузі з використанням державної мови;

- статті 5 Закону України «Про освіту», де визначено, що освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства;

- стаття 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» якою визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти;

- Державного стандарту початкової освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688), де передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України;

- Державного стандарту базової середньої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю, -

в межах підготовки до зайняття посади у окупаційній адміністрації так званого «начальника департаменту освіти та культури Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_4 , без дотримання обов`язкових юридичних формальностей, пов`язаних з призначенням на керівну посаду, пропонувалось виконувати доручення керівника окупаційної адміністрації с. Чорнобаївки у сфері культури та освіти, а також керівництва департаменту освіти та культури Херсонської обласної окупаційної адміністрації.

Так, 20 травня 2022 року ОСОБА_4 , діючи умисно, на шкоду Україні, з метою сприяння представникам окупаційної влади для реалізації рішень щодо запровадження російських стандартів освіти у навчальних та культурних закладах с. Чорнобаївка Херсонської області, добровільно надала так званому «голові Чорнобаївської військово-цивільної адміністрації» ОСОБА_7 відомості про керівників закладів освіти і культури даного населеного пункту, а також роз`яснила питання щодо їх організаційної структури.

Продовжуючи протиправну діяльність, протягом червня-липня 2022 року (більш точно час встановити не представляється можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Чорнобаївка Херсонської області, діючи умисно, на шкоду Україні, надавала сприяння представникам окупаційної влади для реалізації рішень щодо запровадження російських стандартів освіти у навчальних та культурних закладах с. Чорнобаївка, переведення закладів освіти на стандарти ведення фінансово-господарської діяльності країни-агресора, здійснювала підбурювання педагогів та керівників закладів освіти та культури з метою їх схилення до співпраці із окупаційною владою та продовження освітнього процесу відповідно до російських освітніх програм.

Зокрема, 6 липня 2022 року, ОСОБА_4 , використовуючи мобільний додаток обміну інтернет-повідомленнями «Viber», зареєстрований на номер НОМЕР_1 , на виконання рішень так званого «департаменту освіти Херсонської області», діючи в інтересах окупаційної влади, здійснювала збір у керівників навчальних закладів шляхом підготовки «чек-листів» відомостей про відповідні заклади в частині наявності пошкоджень у зв`язку із бойовими діями, вартості (в рос. рублях) ремонтно-відновлювальних робіт, кількість учнів, вчителів та іншого персоналу, а також кількість тих з них, хто готовий вийти на роботу після 1 вересня 2022 року.

Крім того, у межах продовження умисної діяльності направленої на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, 30 липня 2022 року, перебуваючи у тимчасово окупованому м. Херсон, ОСОБА_4 з метою підтримки дій окупаційної влади російської федерації та рішень країни-агресора направлених на незаконне включення окупованих території до складу російської федерації, прийняла особисту участь як «делегат» у постановочній пропагандистській акції - форумі «Мы вместе с Россией», що був організований окупаційною адміністрацією Херсонської області для розповсюдження і впровадження в життя російських наративів про необхідність поглиблення інтеграції тимчасово окупованих території Херсонської області із російською федерацією у сферах економічного, культурного, соціального життя, а також підготовки до проведення незаконного референдуму про включення Херсонської області до складу російської федерації. За результатами проведеного форуму, делегатами проголосовано за прийняття т.зв. «декларації «русский Херсон», яка стала ідеологічним підґрунтям, що визначає «подальший розвиток» південно-російських земель Херсонщини.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто, умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні нею зазначеного злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами оглядів та обшуку; матеріалами, отриманими за результатами проведення НС(Р)Д та іншими матеріалами, зазначеними у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що переданий суду разом із обвинувальним актом, та які відкриті стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 у справі № 127/28870/23 у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 176, ч. 6 ст. 199 КПК України, враховуючи наявні докази вини обвинуваченої та щодо наявних ризиків, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 24:00 год. 25.11.2023. У подальшому, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.10.2023 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги з уточненнями захисника ОСОБА_5 , відмовлено у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 залишено без змін.

Підставою застосування зазначеного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подальшого його продовження, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також наявність ризиків, які не зменшилися, та дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 має високу суспільну небезпечність, а обвинувачена усвідомлює тяжкість покарання, яке їй може бути призначено судом у разі визнання винною в інкримінованому злочині.

незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, оскільки відповідно до кримінального процесуального законодавства суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження за загальними правилами суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість впливати на свідків, місце проживання яких для неї є відомим, з метою зміни ними показань, що надані під час досудового розслідування, тим самим створення сприятливих для себе умов для уникнення кримінальної відповідальності.

вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення нею інкримінованого злочину, в якому вона обвинувачується, що вказують на схильність до вчинення дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора. Ідеологічні мотиви, тобто свідомо обрана антиукраїнська позиція під час окупації, може стати підґрунтям для вчинення інших злочинів проти основ національної безпеки України, у тому числі у співпраці із ворогом у період війни, яка триває. При цьому, під час здійснення слідства ОСОБА_4 з органами досудового розслідування не співпрацювала, показання не надавала, зокрема, з питань діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання в іншій області, у Вінницькій області проживала тимчасово, а також має можливість проживати в будь-якій частині України або безперешкодно виїхати за кордон.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, гідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою.

Абзацом 8 ч. 5 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, у даному випадку, відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи кваліфікацію злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 - ч. 1 ст. 111-2 КК України, застосовується тримання під вартою, а не більш м`які запобіжні заходи.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також є вік та добрий стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи та навчання.

Тобто, враховуючи вищезазначені ризики у їх сукупності, положення кримінального процесуального законодавства, є обґрунтовані підстави вважати, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 доцільно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Таке обмеження права обвинуваченої ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують реальні ознаки суспільного інтересу в умовах воєнного стану, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченої.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно із ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У зв`язку із наведеним, а також те, що строк дії ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 у справі № 127/28870/23, залишеної без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.10.2023 завершується о 24:00 год. 25.11.2023, підготовче судове засідання не проведено, виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 176, ч. 6 ст. 199 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки кримінальне правопорушення по якому повідомлено про підозру відноситься до категорії особливо тяжкого, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена та її захисники в судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора, слідчому судді пояснили, що підозра необгрунтована, дане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею, просили застосувати більш м`який запобіжний захід обвинуваченій. Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню перебуває в суді, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої спливає, тому прокурор на підставі ч. 6 ст. 199 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами серед інших є: тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 - 2 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судима, одружена, має на утриманні малолітню дитину.

Органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 25.11.2023.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану та у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, тобто злочинів із великим ступенем суспільної небезпеки та має суттєвий соціальний резонанс і суспільний осуд. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченої не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя вважає необгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Аналізуючи матеріали клопотання захисника, не дивлячись на те, що з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 минув значний проміжок часу, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України до теперішнього часу тривають, не зменшилися та є обґрунтованими, а тому підстави для зміни запобіжного заходу - відсутні.

Крім того, слідчий суддя під час розгляду клопотання захисника врахував обставини на які посилається сторона захисту та вважає, що дані обставини не впливають на наявність обґрунтованих ризиків, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Щодо доводів сторони захисту - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про необґрунтованість процесуального статусу ОСОБА_4 , оскільки матеріали клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не містять ані повідомлення про підозру, ані обвинувального акту, який переданий до суду відносно останньої за ч. 1 ст. 111-2 КК України, суд зазначає наступне.

В ході розгляду справи, а саме в судовому засіданні 21.11.2023 адвокатом ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , усно заявлено відвід слідчому судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , з тих підстав, що вказаний суддя являється слідчим суддею, а відтак не має повноважень на розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та справа перебуває в провадженні суду.

Суд (слідчий суддя ОСОБА_10 ), за результатами розгляду вказаної вище заяви про відвід, надав оцінку доводам відводу та 22 листопада 2023 року постановив ухвалу про відмову у його задоволенні.

В ході розгляду клопотання про відвід, суд, зокрема, встановив, що 13.07.2023 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022.

Також судом, в ході розгляду клопотання про відвід, встановлено, що як слідує з автоматизованої системи документообігу суду та матеріалів справи, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи, згідно з протоколом від 22.11.2023, справа №127/20918/23 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 26.08.2022, розподілена судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 . При цьому, вказаним суддею підготовче судове засідання ще не проведено.

Крім того, станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , тобто станом на 24 листопада 2023 року, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року (суддя ОСОБА_11 ) у справі № 127/20918/23 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, відомості про яке внесено 26 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347. Підготовче засідання призначено на 04 січня 2024 року о 11 годині 00 хвилин у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі судових засідань №21.

Зі змістом вказаної ухвали суд ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень, в порядку повного доступу до нього. Відповідно до ст. 6 ч. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

За наведених вище обставин, судом встановлено, що при розгляді клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , остання має процесуальний статус обвинуваченої (підсудна) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 26 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347, а підготовче судове засідання призначено на 04 січня 2024 року о 11 год. 00 хв.

Щодо усних клопотань адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких вони зазначають про порушення умов та порядку конвоювання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судові засідання Вінницького міського суду Вінницької області, а саме конвоювання відбувається з використання собак, в тому числі без намордника, а тому такі порушення слід кваліфікувати як катування, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

На переконання слідчого судді порушення умов та порядку конвоювання обвинуваченої не є підставою для відповідного реагування слідчого судді в порядку статті 206 КПК України, однак виходячи із загальних засад необхідності неухильного дотримання прав особи, слідчий суддя вважає за необхідне доручити уповноваженим особам Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону провести дослідження фактів висловлених адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді даного клопотання, щодо можливих порушень умов та порядку конвоювання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судові засідання Вінницького міського суду Вінницької області та за результатами проведеної перевірки прийняти рішення у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням вимог вищенаведеної статті, слідчий суддя вважає, що підстави для визначення обвинуваченій розміру застави - відсутні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, до проведення підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24:00 год. 22 січня 2024 року.

Упродовж Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати обвинувачену ОСОБА_4 в ДУ «Вінницька УВП (№ 1)».

Строк дії ухвали визначити до 22 січня 2024 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Доручити уповноваженим особам Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону провести дослідження фактів висловлених адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді даного клопотання, щодо можливих порушень умов та порядку конвоювання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за результатами проведеної перевірки прийняти рішення у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_12