Справа № 639/366/24
Провадження № 1-кп/639/212/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 07.11.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001151 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, вдівця, не маючого будь-яких осіб на утриманні, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-25.10.2004 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 296, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 10.12.2007 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 25 днів;

-09.01.2008 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі, 13.06.2015 звільнений з ДУ «Темнівська виправна колонія №100» за відбуттям покарання;

-17.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.09.2023 у період часу з 22:00 до 23:00, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим, маючи умисел на вчинення крадіжки майна, яке перебувало на першому поверсі у під`їзді багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 у період воєнного стану, поширеного на території України, спочатку шляхом вільного доступу зайшов у під?їзд на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де біля стіни побачив велосипед марки «Phoenix» колеса 26 дюймів чорного кольору з червоними елементами, належний потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був причеплений замком.

Надалі ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити доведенню злочинного умислу до кінця, перебуваючи у вказаному під?їзді, відкрив вікно та через нього виставив велосипед на вулицю, далі виліз туди сам, де забрав велосипед та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 потерпілій було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн. 00 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6370/23 від 12.12.2023.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом. Суду пояснив, що 23.09.2023 р. приблизно о 22 год., він зайшов в один з під`їздів багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де побачив на першому поверсі не причеплений замком велосипед марки «Phoenix» чорного кольору, який він вирішив викрасти. Використовуючи ту обставину, що в під`їзді нікого не було, він спочатку відкрив вікно та через нього виставив велосипед на вулицю, далі виліз туди сам, де забрав велосипед та поїхав на ньому додому. Вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви до суду просить розглядати справу без її участі, цивільний позов до обвинуваченого не заявляє (с/с а.с. 19).

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно кримінальне правопорушення,яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким корисливим злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,тяжких захворювань чи інвалідності немає, є вдівцем, немає будь-яких осіб на утриманні, ніде не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та постійного проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі. Останньому повинно бути призначене покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.

При цьому, надання обвинуваченим визнавальних показань та відсутність претензій до нього з боку потерпілої істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким корисливим злочином, вчиненим в період воєнного стану , що вказує на підвищену суспільну небезпечність вчиненого діяння, та не дають підстав для застосування до нього положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Оскільки по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Цивільний позов потерпілою не заявлено. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку - з 31.01.2024 року.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року, яке було вилучено 07.11.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, просп. Л. Малої, буд. 45.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- велосипед марки «Phoenix» чорного кольору, який переданий потерпілій ОСОБА_5 під збережувальну розписку залишити останній як законному власнику (к/п а.с. 38).

Процесуальні витрати в сумі 260 (двісті шістдесят) грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного експерта ОСОБА_6 , які перерахувати на р/р НОМЕР_1 (к/п а.с. 57).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1