Справа № 158/3037/23
Провадження № 1-в/0158/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальну справу за поданням начальника Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Начальник Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що на обліку Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області перебуває засуджений ОСОБА_3 , засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

18.09.2023 року до Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області надійшов вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 25.07.2023 року відносно ОСОБА_3 , якого засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку на 1 рік.

У зв`язку із викладеним, просить вирішити питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 .

Представник Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області у судове засідання не з`явився, згідно подання просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення подання поклався на розсуд суду.

Прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного подання без його участі та зазначив, що викладенні в поданні покарання не підлягають складенню чи поглиненню.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали подання та додані до нього документи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вирок набрав законної сили 19.11.2020 року.

Разом з тим, вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25.07.2023 року ОСОБА_3 , засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку на 1 рік.

Тобто, у судовому засіданні встановлено, що на даний час на виконанні у Луцькому РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області відносно ОСОБА_3 перебувають два вироки: вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року та вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 25.07.2023 року, які набрали законної сили та за юридичною силою і за правовим значенням є рівними та такими, що підлягають обов`язковому та безумовному виконанню (ч. 2 ст. 21 КПК України).

Такі вироки перебувають на виконанні у Луцькому РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області окремо, що підтверджено розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд зазначає, що застосувати ст. ст. 70, 71 КК України у даному випадку не можливо, оскільки таким чином суд повинен погіршити становище засудженого. Будь-яка зміна правового становища особи, на погіршення такого стану, може відбутись лише шляхом ухвалення юридично найважливішого судового акту вироку. Постановлення ухвали, яка змінить правове становище засудженого, погіршивши його, буде порушенням принципів кримінального процесуального права, в тому числі призведе до зміни змісту обох вироків, що за кримінальним процесуальним законом може мати місце лише під час ухвалення вироку та/або під час перегляду судового рішення вищою інстанцією. Самостійна зміна вироку, судом першої інстанції, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки призначені засудженому покарання не пересікаються і не виключають один одне. Особа, під час відбуття покарання, може добровільно сплатити штраф та одночасно знаходитись під іспитовим строком, виконувати обов`язки покладені на нього судом. Контроль за виконанням покарання у обох випадках, зможе забезпечити пробаційна служба.

Жодних перешкод для самостійного виконання вироків у даному випадку не має.

Відтак, суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року та вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 25.07.2023 року відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1