ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6375/23
Провадження № 1-кп/362/688/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_5 ,

законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в залі суду підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001385 від 19.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Данилівка Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, не працює, з професійно-технічною освітою, не одружений, нікого на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 01.12.2022 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Данилівка Фастівського району Київської області, українка, громадянка України, не працює, з базовою загальною середньою освітою, не заміжня, студентка 1 курсу Київського будівельного училища, має на утриманні малолітнього сина, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Данилівка Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, не працює, учень 9 класу Данилівської гімназії, не одружений, нікого на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Данилівка Фастівського району Київської області, українка, громадянка України, не працює, учениця 8 класу Данилівської гімназії, не заміжня, нікого на утриманні не має, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Житомир, українка, громадянки України, не працює, учениця 9 класу Данилівської гімназії, не заміжня, нікого на утриманні не має, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

05.10.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0001385 від 19.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2023 року у вказаному кримінальному провадженні було призначене підготовче судове засідання (а.с.41-42).

Вирішуючи питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду прокурор, просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у закритому судовому засіданні, оскільки злочин стосується малолітньої дитини, вважаючи також, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України. Враховуючи тяжкість покарання орган пробації до складення досудової доповіді не залучається.

Також прокурором було подано клопотання про обрання щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів посилаючись на вагомість доказів обвинувачення їх у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявності достатніх підстав вважати, що відносно обвинувачених існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_15 , 02.04.2012 року ОСОБА_16 в підготовче судове засідання не з`явилася, направила заяву про проведення розгляду справи у їх відсутності (а.с.63).

Представника ювенальної превенції ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, щодо обрання запобіжного заходу не заперечував, як і до призначення справи до судового розгляду.

Представник служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні, підтримала прокурора. Також зазначила, що неповнолітні діти перебувають на обліку через те, що батьки не працюють, але скарг до служби щодо дітей не надходило.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , їх законні представники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисник ОСОБА_8 заперечували проти обрання відносно них запобіжні заходи у виді тримання під вартою, та цілодобового домашнього арешту, просили обрати щодо неповнолітніх ОСОБА_12 , ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а щодо ОСОБА_13 послабити домашній арешт із цілодобового на нічний домашній арешт. Крім того, захисник просила перевірити відповідно до ст. 206 КПК України обставини, які повідомила неповнолітня ОСОБА_17 , що до неї під час тримання під вартою іншими особами, які утримуються було застосовано насилля, а саме порізано їй руки. Щодо призначення справи до розгляду не заперечували. Просили розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 її законний представник ОСОБА_6 та їх захисник ОСОБА_9 заперечували проти обрання відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, просили обрати у вигляді домашнього арешту щодо домашнього арешту не заперечували. Щодо призначення справи до розгляду не заперечували. Просили розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до наступних висновків.

Під час підготовчого судового засідання, після з`ясування думки учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Підстав для закриття або зупинення провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Таким чином, враховуючи думку прокурора, який просив призначити судовий розгляд у закритому судовому засіданні, в яке просив викликати обвинувачених, законного представника малолітньої потерпілої, законних представників неповнолітніх обвинувачених, їх захисників, свідків, а також враховуючи думку обвинувачених, законних представників неповнолітніх обвинувачених та їх захисників, які заяв про розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів не заявляли, а просили проводити розгляд справи у складі одного судді, враховуючи заяву законного представника малолітньої потерпілої, суд вважає з урахуванням вищевикладеного необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у закритому судовому засіданні в залі судового засідання Васильківського міськрайонного суду Київської області, за участю прокурора, законного представника потерпілої, захисників та обвинувачених, їх законних представників.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити в закритому судовому засіданні в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 27 КПК України, оскільки обвинувачені обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості відносно малолітньої особи.

Враховуючи позицію обвинувачених, їх законних представників, захисників з приводу складу суду, який повинен проводити судовий розгляд обвинувального акту, а саме відсутність у них клопотань про колегіальний розгляд кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 31 КПК України, судовий розгляд обвинувального акту слід проводити суддею одноособово.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року по справі №1-28/2017 №1-р/2017положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту чи тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, за яких такі запобіжні заходи були обрані на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України, а тому визнав таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Конституційний Суд України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Проте зміст положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України дозволяє поширити дію постановленої на стадії досудового розслідування ухвали слідчого судді щодо обраних запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою на стадію судового провадження у суді першої інстанції у тому випадку, коли обвинувальний акт передається до суду без клопотання прокурора щодо продовження дії цих запобіжних заходів у зв`язку із закінченням досудового розслідування, тобто закінченням однієї стадії кримінального провадження та початком іншої стадії - стадії судового провадження.

Крім того, у положеннях частин першої, другої статті 42 КПК України розмежовано поняття "підозрюваний", "обвинувачений (підсудний)" у кримінальному провадженні. Водночас частиною першою статті 177 Кодексу передбачено можливість застосування запобіжних заходів як до підозрюваного, так і до обвинуваченого, а частиною другою цієї статті визначено підстави застосування таких заходів слідчим суддею, судом. Наслідками направлення в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, та надходження до суду обвинувального акта є набуття особою, щодо якої складено такий обвинувальний акт, нового процесуального статусу - обвинуваченого (підсудного), а також початок нової процесуальної стадії кримінального провадження - стадії судового провадження у суді першої інстанції.

Таким чином, зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Отже, у разі відсутності вмотивованого рішення суду, яким дозволено позбавлення особи свободи на період, визначений цим судовим рішенням, така особа має бути негайно звільнена.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування.

Судом встановлено, що Фастівським міськрайонним судом Київської області від 16.08.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 строком до 14.10.2023 року, 19.10.2023 року включно, було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо; 7) майновий стан обвинуваченого. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту); 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю.

Суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 , міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, а саме те, що він не одружений, але має малолітню дитину, не працевлаштований, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, відсутність сталих зв`язків, раніше судимого 01.12.2022 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки, на шлях виправлення не став та вчинив інше кримінальне правопорушення під час перебування на іспитовому строці щодо малолітньої особи, а тому на даній стадії кримінального провадження не відпали ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати суду про його можливе уникнення від явки до суду шляхом зміни свого місця проживання, з метою уникнення від відповідальності.

Судове слідство по даному кримінальному провадженню тільки розпочинається, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, в цьому аспекті, на переконання суду, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, які є неповнолітніми, а потерпіла малолітнею, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що приводить до висновку, що жоден із інших, альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, а тому суд дійшов до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вирішуючи питання доцільності подальшого застосування запобіжного заходу щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає за необхідне його обрати. При цьому судом враховується, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке, у разі визнання його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. Враховуються судом зокрема й ті обставини, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, яка є малолітньою, не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел доходу, оскільки сам навчається у гімназії. Крім того, як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, докази обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_12 є вагомими, більш детальну оцінку яким суд надасть під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються неповнолітній ОСОБА_12 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. А відтак суд приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для неповнолітнього ОСОБА_12 на домашній арешт.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім для забезпечення їх належної процесуальної поведінки під час судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене суд, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .

Суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує неповнолітньої ОСОБА_14 міцність соціальних зв`язків у місці її проживання, а саме те, що вона навчається в 9 класі Данілівської гімназії, не одружена, її вік, що вона є неповнолітньої та стан її здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, раніше не судима, має постійне місце проживання на території Васильківського району, компрометуючих матеріалів на ОСОБА_14 прокурор не володіє і суду надано не було, а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Прокурором, окрім того, не підтверджено можливість неповнолітньої ОСОБА_14 переховуватися від суду враховуючі її вік, а тому відсутні підстави вважати, що відносно неповнолітньої ОСОБА_14 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи на даній стадії судового розгляду вже не вбачається.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України,якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу неповнолітньої ОСОБА_14 , ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, суд вважає, що необхідно відмовити в застосуванні щодо неповнолітньої ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо неї альтернативний запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, а саме незаконно впливати на потерпілу, відповідає особі обвинуваченої та тяжкості пред`явленого їй обвинувачення, може забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Щодо вирішення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ухвалами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 строком до 19.10.2023 року, включно, було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи вищезазначене клопотання прокурора, суд виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.

Суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Правильною слід вважати практику тих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ; їх вік та стан здоров`я те що вони тяжких захворювань не мають, міцність соціальних зв`язків у місці їх фактичного проживання, те що вони мають постійне місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 де проживають разом із батьками; за відсутністю негативної характеристики за місцем проживання та навчання, які навчаються в Данілівській гімназії, те, що вони раніше не судимие, а тому приходить до обґрунтованого висновку про доведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, суд, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування ОСОБА_13 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховує також наявність та доведеність ризиків, що передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконно впливати на малолітню потерпілого, яку вони знають, свідків, які ще судом не допитані, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні на даній стадій судового слідства, тому суд дійшов до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, тому вважає за необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем їх проживання, цілодобово, оскільки прокурор довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_13 та ОСОБА_11 на даній стадії судового розгляду на свободу, а стороною захисту не спростовано доводи прокурора щодо послаблення запобіжного заходу.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі неповнолітніх обвинувачених та тяжкості пред`явленого їм обвинувачення, може забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, оскільки на стадії досудового розслідування обвинувачені не порушували обраний слідчими суддями до них запобіжний захід домашній арешт.

Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 202, 314 - 317, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити кримінальне провадження № 0001385 від 19.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України до судового розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області на «17» жовтня 2023 року о «14» год. «00» хв.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у закритому судовому розгляді: прокурор, представник ювенальної превенції, представник служби у справах дітей, законний представник малолітньої потерпілої, законні представники неповнолітніх обвинувачених, обвинувачені, захисники.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Забезпечити при наявності клопотань право учасників судового провадження на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Повідомити учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції терміном 60 діб, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції терміном 60 діб, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_14 ОСОБА_8 про застосування домашнього арешту задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому вона проживає без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілоюОСОБА_15 та зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у судових засіданнях.

Обвинувачену ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , і звільнити.

Ухвалу про тримання обвинуваченої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під домашнім арештом передати для виконання до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Фастівський РУП ГУНП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_14 , та її законному представнику ОСОБА_7 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Клопотання прокурора про обрання щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому вона проживає без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілоюОСОБА_15 та зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у судових засіданнях.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «09» грудня 2023 року, включно.

- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому вона проживає без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілоюОСОБА_15 та зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у судових засіданнях.

Ухвалу про тримання обвинувачених ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під домашнім арештом передати для виконання до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Фастівський РУП ГУНП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їх законним представникам ОСОБА_7 . ОСОБА_6 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, яки перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У задоволенні усного клопотання ОСОБА_13 ОСОБА_8 про застосування домашнього арешту в нічний час відмовити.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до «09» грудня 2023 року, включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу, може бути подана до Київського апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.10.2023 року.

Суддя ОСОБА_18