Провадження № 1-кс/344/9056/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0002218 від 10.07.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 00002218 від 10.07.2023, за підозрою ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, з метою таємного викрадення чужого майна в м. Івано-Франківську, ОСОБА_4 09.07.2023 о15 год 30 хв,перебував біля будинку 4, по вул. Тролейбусна у м. Івано-Франківську, де на сходах які прилягають до вище вказаного будинку знаходилисямобільний телефон марки Samsung J7, золотисто-рожевого кольору в чохлі коричного кольору, який був залишений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також мобільний телефон, марки XiaomiRedmі 7 синього кольору в чохлі темного кольору, який був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мобільний телефон марки OPPO моделі A52темно-синього кольору який був залишений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи біля сходів прилягаючих до будинку АДРЕСА_1 , почав оглядати вищенаведені мобільні телефони та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, в період дії на території України воєнного стану,який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023,затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023), повторно, таємно викрав мобільний телефон марки Samsung J7, золотисто-рожевого кольору в чохлі коричного кольору, вартістю 3 333,00 (три тисячі триста тридцять три) гривні, що підтверджується висновком товарознавчої експертизи, мобільний телефон, марки XiaomiRedmі 7 синього кольору в чохлі темного кольору,вартістю 2323,00 (дві тисячі триста двадцять три) гривні, що підтверджується висновком товарознавчої експертизи та, мобільний телефон марки OPPOмоделі A52 темно-синього кольору, вартістю 3433,00 (три тисячічотириста тридцять три) гривні, що підтверджується висновком товарознавчої експертизи.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3433,00 (три тисячічотириста тридцять три) гривні, потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3 333,00 (три тисячі триста тридцять три) гривні, потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 2323,00 (дві тисячі триста двадцять три) гривні.

04 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру матері ОСОБА_4 - ОСОБА_11 .

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України,із середньою освітою, українець, непрацюючий, неодружений, раніше судимий:08.10.1997 Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,21.09.2001 Івано-Франківським міським судом за ст.70, ч.1 ст.145, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,05.08.2004 Апеляційним судом Івано-Франківської області за п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років,13.12.2004 Івано-франківським міським судом за ст.70, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років, 10.11.2022Івано-франківським міським судом за ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме даними, які містяться у протоколі допиту потерпілих, допитами свідків, протоколі огляду відеозапису, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено е покарання виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та усвідомлює неминучість покарання за його вчинення;

- п. 3 - незаконно впливати напотерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 відомі анкетні дані, місце роботи та проживання;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований, джерело його доходів не відоме, та може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Слідчим зазначається, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , не виключатиме ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам. Враховуючи викладене вважає, що перелічені ризики є достатніми для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, однак просив обрати домашній арешт у нічний період доби.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення про підозру матері ОСОБА_4 - ОСОБА_11 .

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, які містяться у протоколі допиту потерпілих, допитами свідків, протоколі огляду відеозапису, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час прокурором не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваного, який проживає разом з матір`ю, яке через стан свого здовор`я обмежена в вільному пересуванні, клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період з 22.00 год. до 07.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою та у призначений час;

2) не відлучатись із міста Івано-Франківськ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді діє до 25 січня 2024 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1