Справа № 309/3295/23
Провадження № 1-кп/309/212/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000394 від 20.06.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2023 року о 14 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Хуст по вул. Львівська на території парковки супермаркету «Сільверленд», розташованого в м. Хуст, вул. Львівська, 208, виявив дитячу прогулянкову коляску, яку о 12 год. 30 хв. цього ж дня у вказаному місці залишила її власниця ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана коляска є для нього завідомо чужою, адміністрацію супермаркету «Сільверленд» чи орган поліції про виявлення ним чужої речі - дитячої прогулянкової коляски не повідомив, а скориставшись відсутністю власника, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, під час дії указу Президента України № 64/2022: «Про введення воєнного стану в Україні», викрав вказану дитячу прогулянкову коляску марки «Cybex» моделі «Eezy S+2 BKL US RBCA/Navy Blue-Navy Blue» вартістю 7 409 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України визнав повністю та беззаперечно, щиро розкаявся та докладно пояснив обставини скоєння ним крадіжки. У своїх поясненнях повністю підтвердив фактичні обставини та події викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просить суд кримінальне провадження розглядати у її відсутності. Претензій до обвинуваченого немає, заподіяну шкоду відшкодовано. Просить суд суворо його не карати.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжки, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненої в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 і який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, розкаявся у скоєному, вину визнав повністю, відсутність претензій з боку потерпілої сторони та позицію потерпілої сторони щодо міри покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Також судом враховується позиція сторони обвинувачення, позиція потерпілої сторони, які не зазначали про необхідність призначення суворого покарання.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі. Визначаючи строк покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, і вважає, що такий строк може бути мінімальним, а тому приходить до висновку про доцільність призначення покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, те що ОСОБА_4 критично оцінив свою поведінку, раніше не судимий, добре характеризується по місцю проживання, не одружений, відсутні будь-які претензії з потерпілої сторони, знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст. 75,76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Цивільного позову не заявлено.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ по справі - дитячу прогулянкову коляску марки «Cybex», передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити в її розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1