ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4177/23 Справа № 201/7759/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 лютого 2024 року включно, з визначенням кожному з них застави у 300 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 805200 грн.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , стадію розгляду провадження, відомості про особи останніх, посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 , не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти. При цьому, суд дійшов до висновку, що застава у 300 прожиткових мінімумів доходів громадян здатна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить зменшити розмір застави, оскільки вважає її непомірною для нього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити інший, більш помірний розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на недоведеність зазначених прокурором ризиків. Так, захисник зазначає, що матеріали провадження не містять відомостей про здійснення впливу на учасників провадження, тоді як відомості про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та належну процесуальну поведінку останнього спростовують ризики вчинення іншого злочину або переховування від суду. На переконання адвоката, прокурором не доведено обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а тому підстави для тримання ОСОБА_7 під вартою відсутні. Окрім цього, захисник зазначає, що після досудового розслідування зазначені прокурором ризики значно знизились, що суд не врахував при ухваленні оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та захисника, які апеляційні скарги підтримали, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 11 грудня 2023 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останніх.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_10 та ОСОБА_7 під вартою, та дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 та передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 , не зменшились і виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, стадію розгляду провадження, особи обвинувачених, та відповідно наявність передбачених ч. 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останніх та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту не наведені.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу не має, з урахуванням оголошеного на території України воєнного стану та стадії розгляду провадження, яке наразі триває, беззаперечно вказує на їх існування.

Що стосується належної процесуальної поведінки, то вона на даний час забезпечена лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обставин, які є стримуючим фактором такої поведінки у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_6 про непомірність визначеного судом розміру застави, колегія суддів вважає їх безпідставними.

На переконання колегії суддів, з огляду на обставини провадження, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , а також особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується не вперше та міцних соціальних зв`язків не має, визначений судом розмір застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатен забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що відповідає вимогам ст. 182 КПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

При цьому, колегія суддів хоча і погоджується з необхідністю подальшого тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , проте звертає увагу суду першої інстанції на тривалий строк ув`язнення останніх.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4