Справа №463/1454/23
Провадження №1-кс/463/8859/23
У Х В А Л А

30 листопада 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в інтересах власника майна ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту на майно. Просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року, а саме: на грошові кошти,які знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відкритих в «ОЩАДБАНК».

Вважає, що слідчий суддя неправомірно наклав арешт на вказане майно, ввжає, що слідчий суддя мав перевірити правову підставу для арешту майна, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, оскільки , арешт на вказане майно був накладений з метою можливої подальшої конфіскації майна в дохід держави. Крім того зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було скасовано підору його довірительці ОСОБА_4 , яка була пред`явлена їй органом досудового розслідування. а відтак вважає, що такий арешт слід скасувати, оскільки відпали всі обставини накладення останнього на майно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник власника майна підтримав подане ним клопотання в повному обсязі з мотивів викладених у клопотанні та просив його задоволити.

У судове засідання детектив ТУ БЕБ не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду вказаного клопотання належним чином. На адресу суду від старшого детективу БЕБ поступили заперечення проти вказаного клопотання, а відтак враховуючи вимоги КПК України вважаю за можливе првести розгляд клопотання без участі детектива.

Вивчивши клопотання про скасування арешта майна та додатки до нього, з`ясувавши думку учасників справи, суд вважає, що клопотання про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року, а саме: на грошові кошти,які знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відкритих в «ОЩАДБАНК»

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження арешт на вказане майно був накладенийз метою збереження цього майна для забезпечення виконання покарання, визначеного санкцією інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення,у разі ухвалення судом обвинувального вироку, реальної можливості відчуження цього майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Конфіскація майна це додаткове покарання, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (частина перша статті 59 Кримінального кодексу України. Конституція України (ст. 41) встановлює, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

За таких обставин вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості відчуження майна та можливості застосування конфіскації майна в подальшому.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що на даний час заявником не подано доказів слідчому судді, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва,якою було скасовано підору ОСОБА_4 від 31.10.2023 набрала законної сили, і саме на цю підставу,як одну з найголовніших у своїй заяві покликається заявник, вважаю за необхідне відмовити заявнику у скасуванні арешту.

Посилання заявника на порушення його прав власника майна, у даному випадку не можна прийняти, оскільки заявник не позбавлений можливості володіти зазначеним майном, а обмеження можливості розпоряджатися та користуватись ним носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

З урахуванням викладеного, клопотання - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.174,371-372 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1