Справа № 489/5417/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/918/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Ленінський районний суд м. Миколаєва, головуючий суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0000797 від 29.06.2023.

Обвинувальний акт про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючий, не одружений, раніше судимий: 27.10.2017 Первомайським міським судом Харківської області за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; 24.01.2018 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровськ за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна; 20.08.2019 Московським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна, звільнений 04.05.2022 у зв`язку з відбуттям покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

27.06.2023, приблизно о 22:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій за приміщенням фаст-фуду «Кебаб», який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 255, побачив транспортний засіб мопед «YAMAHA-GOK Т2», з об`ємом двигуна 49,9 см3, номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску та у останнього виник умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

З метою реалізації раптово виниклого корисливого умислу, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, а власник майна відсутній, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів,, шляхом штовхання цього вартістю 11340,00 гривень, який належить ОСОБА_6 , встановивши контроль над транспортним засобом, заволодів ним, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, перемістив транспортний засіб до адреси: АДРЕСА_2 та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 11340,00 гривень.

Сторони кримінального провадження з звернулись в підготовчому засіданні з клопотанням про затвердження угоди від 11.10.23 про визнання винуватості ОСОБА_3 щодо наведеного формулювання обвинувачення, на таких умовах: ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаюється, прокурор встановивши обставин передбачені ст. 470 КПК України погоджується на призначення покарання в мінімальних межах санкцій ч. 2 ст. 289 (5 років позбавлення волі) і застосуванням 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

В судовому засіданні сторони угоди, а також захисник, підтвердили досягнення згоди відповідно до умов угоди. Наявна згода потерпілого на укладання угоди. Суд переконався, що угода має добровільний характер з боку обвинуваченого, йому роз`яснений зміст обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Надані прокурором матеріали досудового провадження свідчать про фактичні підстави про визнання обвинуваченого винуватим.

Суд перевірив угоду від 11.10.23 на відповідність вимогам КПК (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, наявність підстав для відмови в її затвердженні (ч. 7 ст. 474 КПК) та вважає за можливе її затвердити з визнанням ОСОБА_3 винним в інкримінованих злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Міра покарання за вчинений тяжкий злочин узгоджена обвинуваченим та прокурором з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також особи обвинуваченого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, відповідає обставинам провадження і є співмірною.

Діяння ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Згідно ст. 100, 124 КПК України слід визначити долю речових доказів, вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в даному провадженні слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Резолютивна частина

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.10.23, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили та зарахувати до нього період попереднього ув`язнення з 31.08.2023 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 4779,60

Речові докази: викрутку жовтого кольору (квит. 659) повернути потерпілому ОСОБА_6 , а мопед «YAMAHA-GOK Т2», з об`ємом двигуна 49,9 см3, номер 3YK-7396268, 2007 року випуску залишити в його розпорядженні. Оптичний диск з відеозаписом залишити в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1