Справа № 642/7177/23
Провадження: № 1-кс/642/257/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 11.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

встановив:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000581 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

10.12.2023 до чергової частини ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що за адресою м, Харків, вул. Різдв`яна,19 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки.

10.12.2023 близько 22 год. 35 хв. за адресою м. Харків, вул. Різдв`яна,19 працівниками патрульної поліції УПП в Харківській області було зупинено автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при перевірці документів надав працівникам патрульної поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , у якому вказано два VIN-коди: VIN НОМЕР_4 та VIN НОМЕР_2 в якому були ознаки підробки.

В ході проведення ОМП від 10.12.2023 року за адресою м. Харків, вул. Різдв`яна,19 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_5 ) було вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 на вказаний автомобіль у якому вказано два VIN-коди: VIN НОМЕР_4 та VIN НОМЕР_2 та один ключ від автомобілю.

Під час проведення досудового розслідування при перевірці за базами МВС України було встановлено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 в 2013 році було здано до архіву, а власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 з номерним знаком НОМЕР_7 на автомобіль «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» з VIN НОМЕР_4 .

При перевірці за базами даних МВС України державний реєстраційний номер НОМЕР_7 значиться зареєстрованим за автомобілем «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» з VIN НОМЕР_4 .

В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було встановлено, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 за базами ГУМВС України не значиться як зареєстрований на території України.

Вилучений автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 поміщено на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, вул. Пушкінська,107.

Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 та один ключ від вказаного автомобілю знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

11.12.2023 автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 та один ключ від автомобілю було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що виникла необхідність у арешті предметів, а саме легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 та один ключ від автомобілю, шляхом надання можливості дізнавачу та прокурору зберігати легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів центру забезпечення ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107,відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 які, є об`єктом кримінально противоправних дій, з метою заборони користування, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву з проханням розглядати клопотання за їх відсутністю, яке підтримала та просила суд його задовольнити.

За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України неприбуття зазначених осіб не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Так відповідно, вилучене майно про яке йдеться у клопотанні є речовим доказом у кримінальному провадженні та об`єктом кримінального правопорушення, на яке необхідно накласти арешт, так як є підстави вважати,що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказаний автомобіль має значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні, тому відповідає критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовим доказом.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 11.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська,107, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 та один ключ від автомобілю, оскільки вказане майно має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речові докази, та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна іншими особам.

Зберігати легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 » VIN НОМЕР_2 на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів центру забезпечення ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107,відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1