ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3915/23 Справа № 207/5305/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на yxвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзежинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , 1984 року народження, уродженця м. Дніпродзержинська, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України 2001 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк застосування запобіжного вигляді тримання під вартою до 11 січня 2024 року включно.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , а також особу останнього, посилався на те, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не припинили icнувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу нe зможе їм запобігти.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора та ухвалити рішення, яким застосувати до його підзахисного менш суворий запобіжний захід.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на недоведеність встановлених судом ризиків. На переконання захисника, клопотання прокурора не містить належних обґрунтувань необхідності подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 , зокрема доказів існування ризиків, тоді як суд при ухваленні рішення не надав належної оцінки міцності соціальних зв`язків обвинуваченого, репутації останнього та відсутності відомостей про недотримання ним умов раніше застосованих запобіжних заходів, що ці ризики спростовують.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати у застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Свої вимоги ОСОБА_10 обґрунтовує тим, що клопотання прокурора ґрунтується лише на припущеннях. Обвинувачений зазначає, що судом допитано потерпілого та майже всіх свідків, показання яких свідчать про порушення вимог закону та тлумачаться на його користь, що свідчить на неможливість впливу на них. Поряд із цим, апелянт вказує на те, що не має наміру на вчинення будь-яких дій щодо речового доказу, оскільки він також підтверджує його непричетність до злочину. Окрім цього, ОСОБА_6 звертає увагу на те, що має місце реєстрації та проживання разом зі своєю матір`ю, ніколи не перебував у розшуку, не переховувався від слідства, не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які апеляційні скарги підтримали, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 13 листопада 2023 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останнього.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_6 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, має двох неповнолітніх дітей, розлучений, не працює, не проживає за місцем реєстрації, та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, та апелянтами не наведені.

Що стосується доводів сторони захисту про недоведеність встановлених судом ризиків, то вони не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , обставини провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується не вперше та міцних соціальних зв`язків не має, беззаперечно вказує на їх існування.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що судом здійснено допит свідків, показання яких тлумачаться на його користь, а також наявність речового доказу, який також підтверджує його непричетність до злочину, то ці обставини не перевіряються судом під час ухвалення рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Водночас, перевіряючи ці доводи в контексті наявності ризиків, колегія суддів зазначає, що ризик знищення або пошкодження речового доказу судом взагалі не встановлено, а обставина допиту свідків не спростовує ризику впливу на них, оскільки останні мають право змінити свої показання.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Уxвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзежинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України 2001 року, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4