Справа № 742/2033/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/856/23
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відео конференції, матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 25 квітня 2023 року та № 0000781 від19 червня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з професійною технічною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , який 28 грудня 2020 року був засуджений Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та 06 серпня 2021 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області був направлений для відбування призначеного вироком суду покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

До покарання, призначеного за цим вироком, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2020 року у вигляді 11 місяців обмеження волі та остаточно, за правилами ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, призначене покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня його фактичного затримання з 19 червня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2 868 гривень процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 24 квітня 2023 року о 23 год. 13 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з під`їзду №3 багатоквартирного будинку за вказаною адресою велосипед марки «Crossbike LEGION» біло-блакитного кольору, вартістю 6 525 грн., який належав потерпілій ОСОБА_9 , чим заподіяв матеріальну шкоду.

18 червня 2023 року, близько 00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 96 по вул. Гвардійській в м. Прилуках, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, незаконно заволодів мопедом марки «Yamaha» моделі «JOG Aprio type 2», номер рами НОМЕР_1 , вартістю 11 612,98 грн., який належав ОСОБА_10 , та за допомогою штовхання перемістив його, залишивши місце скоєння злочину, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок змінити, її підзахисному ОСОБА_8 знизити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України до мінімального, визначеного санкцією даної статті.

Аргументує тим, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, потерпілі подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки жодних претензій до обвинуваченого не мають, транспортні засоби їм повернуті.

На думку захисника, при призначенні покарання судом не було взято до уваги щирість каяття обвинуваченого та відсутність претензій з боку потерпілих, що є вирішальним при визначенні покарання обвинуваченому.

Також, вагомою підставою яка пом`якшує покарання, вважає те, що після вчинення злочину, на ранок наступного дня, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_8 з`явився до Прилуцького РВП ГУНП з викраденими транспортними засобами та повідомив про те, що ним було вчинено крадіжку, за наслідком чого було відкрито кримінальне провадження. Такі дії обвинуваченого підтверджують те, що ОСОБА_8 не мав на меті подальше використання викрадених транспортних засобів чи їх реалізацію.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого, яка підтримала апеляційну скаргу, просила врахувати усі наведені нею обставини та призначити мінімально можливе покарання для її підзахисного, прокурора, яка заперечувала проти аргументів сторони захисту та просила вирок суду в частині призначеного покарання залишити без змін, врахувати наявність не відбутого строку покарання, вчинення нового кримінального правопорушення, коли справа по першому епізоду крадіжки вже надійшла на розгляд суду, небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у таємному викрадені велосипеда потерпілої ОСОБА_9 , вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, а також у незаконному заволодінні мопедом марки «Yamaha» потерпілого ОСОБА_10 , вчиненому повторно відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому колегією суддів не перевіряються.

Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, суд має враховувати, що відповідно до правових позицій, викладених у ст. ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

У будь-якому разі призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його посткримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, його вік, той факт, що раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення, за яке не відбув призначений судом строк покарання. Прийняв до уваги наявність пом`якшуючих його вину обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, і призначив покарання в мінімальних та наближених до мінімальних меж санкції статей, які йому інкримінуються у вигляді позбавлення волі, без конфіскації майна, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції належним чином врахував усі перелічені стороною захисту обставини та врахував їх при визначенні міри покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, яке за своїм розміром наближене до мінімального покарання, визначеного санкцією цієї статті.

Призначення покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, як на цьому наполягає сторона захисту, є неможливим з огляду на особу обвинуваченого, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення, призначене вироком суду покарання не відбув, але на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальні правопорушення, не зважаючи на те, що в країні оголошений воєнний стан та всі сили і засоби спрямовані на допомогу Збройним Силам України задля захисту суверенітету Держави, її територіальної цілісності та життя громадян.

Не зважаючи на вказане, ОСОБА_8 вирішив, що має право заволодіти майном мирних громадян, що навіть з урахуванням того, що він повернув майно обом потерпілим, вказує на його неможливість виправлення без ізоляції від суспільства на менший строк ніж визначив суд першої інстанції.

Більш того, думка потерпілих є дійсно важливою, але не може бути вирішальною, адже вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення є суспільно небезпечними, своїми діями він становить загрозу не тільки для потерпілих, але й для інших громадян, інтереси яких має захищати суд.

Більш того, твердження захисника про надмірно суворе покарання не приймається до уваги, оскільки покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, призначене ОСОБА_8 за двома вироками, не може вважатись суворим чи несправедливим, з огляду на зростання тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, що свідчить про не усвідомлення ним недопустимості такої поведінки в суспільстві.

По першому епізоду крадіжки обвинувальний акт був одержаний судом 01 травня 2023 року, у той час як обвинувачений ОСОБА_8 вже 18 червня 2023 року вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом. Апеляційний розгляд проводиться в об`єднаному кримінальному провадженні.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при призначенні покарання суди мають враховувати обставини, встановлені у кожному конкретному провадженні, та дані про особу винного, які є суто індивідуальними та при однакових обставинах, за наявності даних про особу винного покарання буде різним, з огляду на те, чи зможе особа виправитись при призначенні їй більш м`якого покарання ніж позбавлення волі. У даному провадженні, за встановлених даних про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість його виправлення при призначенні більш м`якого покарання.

Отже, при обранні строку покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, навмисну форму вини, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив його у мінімальних межах санкції ч. 4 статті 185 КК України та наближених до мінімальних меж санкції ч. 2 ст. 289 КК України, визначивши остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, приєднавши лише один місяць позбавлення волі з невідбутого покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, у той же строк, з дня вручення копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13