Справа №707/3829/23
Провадження №1-кп/707/115/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

особи, яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003655 від 09.11.2023, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, який має інвалідність 2 групи, має початкову освіту, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неосудним, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 637 від 27.11.2023 не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи своїми діями свідомо, 09.11.2023 близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину, розташованого по вул. Гагаріна, 398, в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за наступних обставин. Так, 09.11.2023, близько 19 години 00 хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не вдалося, до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення про конфлікт громадян біля вищевказаного магазину. На місце події на службовому автомобілі прибув поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 , де побачив місцевого мешканця ОСОБА_5 , який кричав та висловлювався нецензурною лайкою. Тоді капітан поліції ОСОБА_4 , який перебував у форменому одязі та здійснював свої службові обов`язки щодо охорони громадського порядку в публічних місцях, діючи відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», близько 19 години 00 хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не вдалося, підійшов до ОСОБА_5 і попросив його припинити свою неправомірну поведінку, на що останній, достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, наніс йому один удар правою рукою в обличчя, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та набряку м`яких тканин правої половини обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1027 від 20.11.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив суспільно - небезпечне діяння за ознаками ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні під час допиту пояснив, що він працює на посаді поліцейського офіцеру громади с. Білозір`я Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. 09.11.2023 близько 19 години на його електронний пристрій надійшов виклик про те, що по вул. Гагаріна в с. Білозір`я невідомі особи поламали якісь картки. Він приїхав на вулицю Гагаріна, при огляді нікого не побачив та потім отримав другий виклик про те, що стався інцидент біля магазину по вулиці Гагаріна. Він прибув до вказаного магазину на службовому автомобілі з наклейкою «Поліція» з намальованими державними знаками. Сам він був у форменному одязі, з кайданками та засобами захисту. Він побачив ОСОБА_8 , який кричав та вів себе неадекватно. ОСОБА_9 тримала мати. Він, ОСОБА_4 , не представлявся та не називався, оскільки ОСОБА_9 його добре знає. Він сказав ОСОБА_9 , щоб той заспокоївся та ішов додому. Однак, коли він вже відвертався від ОСОБА_9 , той наніс йому удар правою рукою в праву частину обличчя. Він, ОСОБА_4 , відразу застосував до ОСОБА_9 газовий балончик, а ОСОБА_9 почав втікати. Потім ОСОБА_9 наздогнали військовослужбовці та ОСОБА_9 було затримано. У нього, ОСОБА_4 , виник синець біля ока внаслідок удару ОСОБА_9 , з приводу чого він на наступний день звернувся до судово-медичної установи. ОСОБА_9 він знає приблизно з 2012 року, він викликав ОСОБА_9 декілька разів медичну бригаду з приводу його неадекватної поведінки.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вказав, що він визнає, що вдарив працівника поліції і більше такого не повториться. Він був неправий. Він не хоче їхати в лікарню, він вживає пігулки та лікується вдома.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , оскільки на час вчинення суспільно небезпечного діяння хвороба не дозволяла йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Захисник щодо застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру вказав, що такі заходи мають бути застосовані у вигляді амбулаторного лікування.

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 , поклався на розсуд суду в питанні про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується показаннями потерпілого та нижченаведеними доказами.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Черкаській області від 02.02.2021 № 52 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 з 02.02.2021 призначено на посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Згідно з протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.11.2023 було зафіксовано прийняття заяви у ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2023. В якості обставин правопорушення вказано про те, що 09.11.2023 близько 19-00 год. ОСОБА_5 наніс йому удар кулаком правої руки в область правої частини обличчя під час виконання ним службових обов`язків.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 17.11.2023, ОСОБА_4 пояснив при яких обставинах ОСОБА_5 завдав йому тілесних ушкоджень. Судом був переглянутий відеозапис проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_4 від 17.11.2023, на якому міститься відеозображення проведення слідчого експерименту, де ОСОБА_4 повідомив та відтворив події, які відбувалися 09.11.2023.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 17.11.2023, ОСОБА_10 пояснив при яких обставинах ОСОБА_5 завдав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .Судом був переглянутий відеозапис проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 17.11.2023, на якому міститься відеозображення проведення слідчого експерименту, де ОСОБА_10 повідомив та відтворив події, які відбувалися 09.11.2023.

Відповідно до протоколу огляду від 21.11.2023, проведено огляд відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які обслуговували виклик 09.11.2023 по АДРЕСА_2 , які знаходяться на DVD-R диску. Зокрема, судом був переглянутий відеозапис із назвою: 1, на якому продовжується діалог між ОСОБА_5 та другим поліцейським:

Поліцейський: Наніс йому один удар в голову?

ОСОБА_5 : Та два

Поліцейський: Два рази ти його вдарив?

ОСОБА_5 : Да.

Поліцейський: По обличчю. Далі що було?

ОСОБА_5 : Мене оці військові заламали.

Поліцейський: Ти його вдарив і почав тікать?

ОСОБА_5 : Да, почав тікать.

Поліцейський: Наздогнали військові?

ОСОБА_5 : Так, затримали.

Згідно з висновком експерта № 02-01/1027 від 20.11.2023, у ОСОБА_4 мали місце ушкодження: крововилив та набряк м`яких тканин правої половини обличчя. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, не є небезпечними для життя як в момент заподіяння так і в своєму клінічному протіканні. Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, не характерні для тих ушкоджень, які виникають внаслідок самоушкоджень, внаслідок падіння з висоти власного зросту, з положення стоячи, з наступним ударом об площину або травмуючий об`єкт. Травмуючим механізмом утворення всіх наявних у ОСОБА_4 ушкоджень, явилась ударна дія тупого предмету. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 могли виникнути як за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 17.11.2023, так і за обставин, на які вказав ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 17.11.2023.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначені суспільно небезпечні діяння підпадають під ознаки ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і скоєне ОСОБА_5 у стані неосудності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 3 статті 94 КК України визначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 878687 від 21.02.2018 ОСОБА_5 має другу групу інвалідності безтерміново. Причиною інвалідності вказана інвалідність з дитинства.

Згідно з листом КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 14.11.2023 ОСОБА_5 перебував під наглядом з 2003 року по 05.07.2019 з діагнозом помірна розумова відсталість.

З довідки КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» від 16.11.2023 вбачається, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі з 09.11.2023 щонайменше по 16.11.2023 з діагнозом помірної розумової відсталості.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 637 від 27.11.2023 експерти дійшли наступних висновків:

- на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_5 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді помірної розумової відсталості з емоційно-вольовими, психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого - збудливого типу, що ускладнюється надмірним вживанням алкогольних напоїв та що позбавляло на вказаний період часу і позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні;

- зважаючи на виявлені у ОСОБА_5 психопатологічні феномени у межах вищезазначеного хронічного психічного захворювання, дані про неефективність мікросоціальної підтримки, відсутність дієвого психіатричного амбулаторного супроводу, відомості про надмірне вживання алкоголю, можна прийти до висновку про те, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Відповідно до довідки-характеристики Виконавчого комітету Білозірської сільської ради від 13.11.2023 ОСОБА_5 за час проживання на території села зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, щодо ОСОБА_5 суд не вбачає, оскільки вищенаведені докази щодо характеру та тяжкості захворювання ОСОБА_5 , тяжкості вчиненого ним діяння, ступеня небезпечності психічно хворого, свідчать про доцільність застосування саме госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, а не амбулаторної психіатричної допомоги.

Суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16 січня 2023 року у справі № 761/37225/20 та яка зводиться до того, що під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Враховуючи те, що стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 505, 512, 513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003655 від 09.11.2023, щодо ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Не обирати запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили.

Речовий доказ у виді двох оптичних дисків з відеозаписами нагрудних відеореєстраторів працівників поліції - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 95 Кримінального кодексу України:

- особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу;

- особи, до яких застосовуються примусові заходи медичного характеру, мають право звертатися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося судом це питання в зазначений період;

- особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я, при цьому у висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, а у разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 19 січня 2024 року о 13-15 год.

Суддя ОСОБА_1