УХВАЛА

Іменем України

21.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане слідчим відділення розслідування злочинів, скоєнних проти життя та здоров`я особи Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0003199 від 20.10.2023,

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, із середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до ст.89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб, без визначення застави.

Як зазначено у клопотанні, 17.10.2023, близько 20 години, ОСОБА_5 перебував за місцем свого фактичного проживання, що по АДРЕСА_2 , де спільно з останнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали спиртні напої.

В цей же день, час та місці, під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у приміщенні кухні вказаного будинку, схопив рукою зі столу кухонний ніж, та наніс один удар в область розташування життєво важливого органу - грудної клітки ОСОБА_7 , після чого обоє, продовжуючи конфліктувати залишили будинок та вийшли на вулицю, де ОСОБА_5 , в продовження свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , наявним у його руці ножом наніс ще один удар в область живота ОСОБА_7 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого сліпого поранення грудної клітки та живота з ушкодженням внутрішніх органів, в результаті чого настала смерть потерпілого.

У подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності та маючи намір приховати скоєний злочин, перебуваючи біля домоволодіння, що по АДРЕСА_3 , підняв тіло ОСОБА_7 і перекинув через огорожу, та в послідуючому залишив місце скоєння злочину.

Своїми умисними діями, які виразились в протиправному заподіяння смерті іншій людині (вбивстві), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

20.10.2023 о 05 год 00 хв, ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

20.10.2023 о 21 год 17 хв, у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 20.10.2023 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вивченні злочину, ОСОБА_5 від 20.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.10.2023, відповідно до якого остання розповіла про обставини вичиненого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 20.10.2023; протоколом огляду предметів (відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських); протоколом обшуку від 20.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 сторона обвинувачення вказує про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів, ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані ризики сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності і зараз підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, усі речові докази органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено, зокрема досі не встановлено, яким саме ножем було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Таким чином, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 , може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх, зокрема на свідка ОСОБА_8 , адреса проживання якої підозрюваному достовірно відома. Оскільки кримінальне провадження перебуває на активній стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

У клопотанні слідчий також посилається на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри.

За віком ОСОБА_5 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не навчається, не працює.

Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Додатково пояснив, що підозрюваний наразі має непогашену судимість. Досудове розслідування триває, не вилучено всі можливі речові докази, не встановлено предмет, яким заподіяні тілесні ушкодження, вину намагається перекласти на іншу особу. Встановлені ризики, які наведені у клопотанні, прокурор вважає обґрунтованими.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Вказала, що біль м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, доходу, діти та дружина з ним не проживають.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що він не одружений, офіційно не працює, має двох малолітніх доньок, раніше судимий, востаннє у 2013 році. З клопотанням та доводами прокурора не погоджується, вину в вчиненому не визнає. Проживає з батьками в м. Житомирі, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Підозрюваний пояснив, що він перебував вдома, у двері хтось постукав та вдарив підозрюваного, він не побачив, хто це, у зв`язку з чим через хвилин 40 викликав поліцію. До нього заходив дядько, який у подальшому пішов, та повідомив, що скоро знову прийде, однак не прийшов. ОСОБА_5 дзвонив до дядька, однак той не брав слухавку, а 20.10.2023 повідомили, що дядько помер. Вказав, що не має наміру переховуватись, за викликами до поліції з`являвся.

Захисник у судовому засіданні вказав, що клопотання вважає необґрунтованими, а заявлені ризики не підтвердженими. Попередні судимості підозрюваного погашені, ОСОБА_5 співпрацював та співпрацює з органом досудового розслідування, потерпілі відсутні, свідки допитані. Заявленим ризикам може запобігти запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Підозру вважає необґрунтованою, наявні у матеріалах справи докази не підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003199 від 20.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.115 КК України.

В ході досудового розслідування 20.10.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, з огляду на суворість передбаченого покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, відсутність стійких соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду вбачається слідчому судді обґрунтованим.

З пояснень сторони обвинувачення вбачається, що повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та усі речові докази органом досудового розслідування не виявлено, зокрема не встановлено, яким саме ножем було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Таким чином, наявний ризик знищення, переховування чи спотворення речових доказів.

Також, оскільки за твердженням слідчого та прокурора, підозрюваний знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, посилання на наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків вбачається небезпідставним.

Стосовно посилання органу досудового розслідування на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, слід зазначити, що як встановлено слідчим суддею з аналізу інформації стосовно попередніх фактів притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, останній, у відповідності до приписів ст.89, 90 КПК України визнається таким, що не має судимості.

Водночас, доводи клопотання про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає достатньо обґрунтованим, з огляду на встановлені з матеріалів справи обставини щодо особи підозрюваного, схильного до протиправної поведінки, відсутності у нього стійких соціальних зв`язків та працевлаштування.

Таким чином, оцінивши в сукупності додані до клопотання докази, встановивши наведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наразі, оцінивши зміст клопотання, слідчий суддя вважає, що встановлені наявні ризики та обставини справи не дають підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням змісту клопотання, приписів п.2 ч.4 ст.183 КПК України, обставин кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.12.2023 включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали - до 15.12.2023 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-10 год 25.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1