ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3236/23
Провадження №1-кс/477/1203/23
УХВАЛА

про направлення кримінального провадження

для визначення підсудності

28 листопада 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 , внесене у кримінальному провадженні №0000725 від 22 листопада 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 , яке подане межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000725 від 22 листопада 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 22 листопада 2023 року під час проведення обшуку відповідно до частини третьої статті 233 КПК України.

Вирішуючи питання щодо підсудності указаного клопотання, слідчий суддя установив таке.

Частиною першою статті 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, - частина друга статті 1 КПК України.

За визначенням пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, - частина шоста статті 9 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування слідчим відділом ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000725 від 22 листопада 2023 року за фактом здійснення замаху на вбивство двох осіб.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 23 серпня 2023 року №195 за ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області закріплено для розміщення слідчих відділів та визначено місця знаходження органу досудового розслідування з метою проведення досудового розслідування кримінальних проваджень, приміщення, що розташовані в місті Миколаєві, вул. Новозаводська, 10а та в с-щі Каравелове Миколаївського району Миколаївської області, вул. Парникова, 1.

Таким чином, слідчий відділ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, як орган досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду міста Миколаєва та Жовтневого районного суду Миколаївської області, з огляду на що має місце альтернативна підсудність.

За матеріалами судового провадження вбачається, що орган досудового розслідування, маючи право на звернення до Ленінського районного суду міста Миколаєва та Жовтневого районного суду Миколаївської області в межах досудового розслідування цього кримінального провадження, скористався своїм правом щодо звернення до слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , як особі, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, пунктом 1 частини другої статі 115 КК України. За наслідками розгляду вказаного клопотання слідчим суддею Ленінського районного суду міста Миколаєва було постановлено відповідне судове рішення.

Натомість, реалізувавши заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені статтею 183 КПК України, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді іншого суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження - накладення арешту на майно, що було вилучено тимчасово вилучене під час проведення обшуку, як невідкладної слідчої дії.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини другої статті 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до положень частини одинадцятої статті 31 КПК України суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Частина дев`ята цієї статті визначає, що склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За положенням частини дванадцятої статті 35 КПК України особливості розподілу кримінальних проваджень та інших передбачених законом процесуальних документів, що подаються до суду, встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до пункту 82.1 розділу IV Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо , зокрема, клопотань (подань), які надійшли в межах одного кримінального провадження (за номером ЄРДР), якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

За аналізом вказаних норм, вбачається, що положення КПК України та підзаконних нормативних актів, прийнятих на реалізацію його окремих положень, передбачають своєрідний принцип єдності кримінального провадження та слідчого судді, який здійснює контроль за дотриманням прав і свобод при його розслідуванні.

Встановлення правил підсудності в цьому випадку відіграє важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 7 Загальної декларації прав людини та частина перша статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК України). Будучи одним із проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (

За положенням частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У статті 7 КПК України зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та має наслідком скасування судового рішення.

Враховуючи викладене вбачається, що звернення під час досудового розслідування по одному і тому ж кримінальному провадженні до слідчих суддів різних судів одним і тим же органом досудового розслідування (без зміни підслідності) є порушенням і принципу правової визначеності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 1978 року № 7360/76 у справі «Лео Занд проти Австрії» зазначено, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом», у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює усю організаційну структуру судів включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом», орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, розгляд усіх клопотань, заяв, тощо, які подані в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000725 від 22 листопада 2023 року належить здійснювати слідчим суддею Ленінського районного суду міста Миколаєва, що відповідає положенням статей 31, 35 КПК України.

Зазначене також підтверджується і тим, що за змістом долучених до клопотання прокурора матеріалів, вбачається, що слідчі дії, які виконані у цьому кримінальному провадженні здійснені за місцем знаходження органу досудового розслідування в місті Миколаєві, що також відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Так, главою 20 розділу ІІІ КПК України, визначено перелік слідчих дій, що здійснюються під час досудового розслідування, до яких віднесено серед іншого огляд, допит, обшук, тощо.

Відповідно до долучених до клопотання матеріалів вбачається, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, органом досудового розслідування проведено такі слідчі дії як допит потерпілого, складання протоколу затримання особи, допит свідка, та пред`явлення особи до впізнання за фотознімками.

Відповідно до змісту протоколів указаних слідчих дій, місцем їх проведення (здійснення) зазначено місто Миколаїв, що територіально не відноситься до підсудності Жовтневого районного суду Миколаївської області.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про непідсудність судового провадження по розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна Жовтневому районному суду Миколаївської області та про наявність підстав для направлення зазначеного судового провадження до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись статтями 32, 34, 132, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Направити до Миколаївського апеляційного суду судове провадження по розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, внесене у кримінальному провадженні №0000725 від 22 листопада 2023 року, для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4