ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/525/23 Справа № 699/167/23 Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 , звернулася до суду з клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, за адресою його місця проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2023 року клопотання слідчого задоволено частково.

Обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

- перебувати та без дозволу прокурора чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить 49 днів та обчислюється в межах строку досудового розслідування з дати постановлення ухвали, тобто з 12.10.2023 до 23 год. 59 хв. 29.11.2023.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала мотивована тим, що враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, суспільну небезпечність інкримінованих правопорушень, та доведення прокурором у судовому засіданні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаному ризику, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Також, слідчий суддя зазначив, що застосування домашнього арешту в певний період доби не забезпечить належної поведінки підозрюваного, ураховуючи зміст підозри. При цьому у разі наявності у підозрюваного бажання працевлаштуватися він не позбавлений права звертатися з клопотанням про зміну обраного запобіжного заходу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, підозрюваний ОСОБА_6 подав скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею не в повній мірі враховано стан здоров`я підозрюваного.

Слідчим не здобуто, а прокурором не надано слідчому судді жодного доказу на підтвердження існування ризиків, які вказані в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Просить суд скасувати ухвалу слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 КК України.

29.09.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження;

ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб;

ч. 3 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану (у редакції Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023);

ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене з використанням електронно-обчислювальної техніки (у редакції Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023);

ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Як на докази причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих правопорушень орган досудового розслідування посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази.

Сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні слідчої дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у даному випадку зазначається забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ймовірність можливого переховування аргументується кількістю скоєних кримінальних правопорушень, тяжкістю останніх та покарання, яке може бути до нього застосоване у випадку доведеності вини, а саме позбавленням волі на строк від трьох до восьми років;

- незаконного впливу на потерпілих та/або свідків у кримінальному провадженні (мотивується особливістю вчиненого злочину та значенням показань таких осіб для повноти та об`єктивності досудового розслідування);

- вчинення іншого кримінального правопорушення (обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше судимий 16.04.2014 Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, та під час строку погашення судимості вчинив нові кримінальні правопорушення, в тому числі тяжкий злочин).

Слідчим у клопотанні зазначено, що відповідно до ст. 178 КПК України обставинами, що необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу є:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому діянь, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 1ст. 309 КК України;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - кримінальні правопорушення, вчинені останнім тягнуть за собою покарання, в тому числі у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років:

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , який є особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б вказували на наявність в нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу;

- відсутність у підозрюваного місця роботи або навчання ОСОБА_6 на даний час є безробітнім, тобто не має стабільного джерела прибутку.

Також у клопотанні слідчий навів обґрунтовані підстави неможливості застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання та порука.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч. 2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, є домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до частин 2, 6 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до частини 3 статті 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати.

Дослідивши надані до клопотання докази колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема доведено, що: ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти та від трьох до восьми років., а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце тимчасового проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, свідків та інших осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчинених правопорушень дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Отже, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Колегія суддів вважає, що доцільним є застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Це буде достатнім і забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.

Отже, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на переконання колегії суддів є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені підозрюваним в апеляційній скарзі, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисник не навели достатніх підстав та не обґрунтували доцільність застосовувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_6 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2023 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3