н/п 1-кс/766/3719/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

До слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтування клопотання.

В провадженні СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 000068 від 22.05.2023 за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: що ОСОБА_4 20.05.2023 в період часу з 12-50 години по 15-00 годину, таємно, в умовах воєнного стану, знаходячись на території гаражного кооперативу «Шумен», розташованого за адресою: м. Херсон, на перехресті вулиць Адмірала Макарова та Робоча, біля гаражу № 85, через двері проник до автомобіля Renault M Megane Scenik польської реєстрації з д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрав автомобільні килимки торгової марки «EVA» червоно-чорних кольорів у кількості 5 штук, вартість яких становить 1199 грн 46 коп, автомобільну магнітолу «Pioner», моделі «60WX4 JSD-520», вартістю 402 грн. 94 коп та в подальшому зняв колеса з машини в зборі із зимовою резиною «Permiorri», 195/165 R15 вартість якої становить 1574 грн 30 коп, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 4269 грн.

16.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на даний часу у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 21.05.2023, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом огляду предмета від 29.05.2023, висновком експерта від 27.10.2023, висновком експерта від 26.10.2023, іншими матеріалами кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід звернути увагу на:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який є не задовільним.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий просить задовольнити клопотання.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_13 заперечували проти заявленого клопотання, зазначила, що ризики відсутні, підозрюваний працює, не має наміру переховуватися від слідства, прокурором не надано жодних доказів на обґрунтування існування ризиків, зазначених у клопотанні, та просила суд застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На обґрунтування своїх заперечень послався на ті обставини, що він не має наміру ухилятися від слідства та суду, переховуватися, зазначив, що працює інженером з проектно-кошторисної роботи інженерно-будівельного відділу Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби (далі ХОКАРС) з 08-00 до 17-00 години, за характером роботи нерідко буває у відрядженні за межами міста, звідки повертається в нічну пору, перебуваючи вдома на домашньому арешті, він не зможе виконувати повною мірою свої обов`язки. Повідомив, що на потерпілу не тиснув, вже спілкувалися з нею 2 рази у приватному порядку поза межами кримінального провадження, більш того з потерпілою відбулося примирення, всі речі, які були у нього, потерпілій повернуто. За станом здоров`я не може не виходити з дому, оскільки має захворювання: діабет (інсулінозалежність) та онкологічне захворювання, перебуває на постійних курсах лікування.

В судовому засіданні надав свої пояснення свідок - начальник служби ХОКАРС ОСОБА_14 ( де працює підозрюваний), який пояснив, що ОСОБА_4 є працівником ХОКАРС на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи інженерно-будівельного відділу, його робота є дуже важливою ланкою у роботі служби і за правилами внутрішнього трудового розпорядку працює з 08-00 години до 17-00 години, однак бувають позапланові заходи, пов`язані із виконанням обов`язків та роботою всього міста та за його межами, що потребують часу поза межами робочого.. Охарактеризував ОСОБА_4 тільки з позитивної сторони, як відповідального та дисциплінованого працівника, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення, є професіоналом своєї справи, працює швидко, чітко та результативно, просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді передачі його на особисту поруку ОСОБА_14 .

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Щодо обґрунтованості підозри:

16.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчинене в умовах воєнного стану (наявний його особистий підпис).

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 21.05.2023, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протокол огляду предмета від 29.05.2023, висновком експерта від 27.10.2023, висновком експерта від 26.10.2023, іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Разом з цим, вимоги до клопотання про застосування запобіжних заходів визначені ст.184 КПК України. Згідно вимог вказаної норми КПК України клопотання повинно містити короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа. А основну частину клопотання має містити посилання на один або кілька ризиків та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, визначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Тобто слідчий прокурор повинні викладати фактичні обставини і на підставі цих фактичних обставин робити висновок про наявність певного ризику.

В порушення зазначених вимог КПК України щодо обґрунтування ризиків та надання доказів на їх існування, то слідчий з прокурором дуже формально підійшли до виконання вказаної вимоги закону. Зазначивши, що « ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам». Отже, слідчий з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обмежилися одним абзацом із застосуванням загальних фраз без посилання на жоден конкретний факт чи обставину із життя підозрюваного, які б вказували на реальне існування такого ризику.

Щодо недопустимості такого формального підходу до обґрунтування ризиків звертав увагу у своїх рішеннях Європейський суд.

Так, у справі «Нінеску проти Республіки Молдова» (Ninescu v. the Republic of Moldova) (заява № 47306/07, рішення від 15.07.2014 року, остаточне рішення від 15.11.2014) Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що «для виправдання позбавлення заявника свободи національні суди навели безліч підстав, велика частина з яких полягає в перефразуванні підстав застосування запобіжних заходів, передбачених КПК, не пояснивши, як вони можуть бути застосовані до заявника» (п.67).

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій.

Домашній арешт полягає у «менш суворій» ізоляції підозрюваного від суспільства без тримання під вартою і застосовується, коли фактично є підстави для взяття під варту, однак повна ізоляція особи є недоцільною.

ЄСПЛ у пункті 17 рішення «Манчіні проти Італії» прирівняв домашній арешт, з огляду на його рівень і напруженість, до позбавлення волі у розумінні статті 5 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод. Таке рішення підтверджує фактичну суворість цього запобіжного заходу та відповідно до демократичних європейських цінностей можливість його застосування виключно як одного із крайніх заходів.

Слідчий суддя дослідила обставини, що мають враховуватися під час застосуванні запобіжного заходу, і встановив, що підозрюваний має сім`ю, постійне місце проживання, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

І при наявності таких обставин життя підозрюваного слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти уникненню зазначених у клопотанні ризиків та забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків. У клопотанні взагалі не зазначено жодної конкретної обставини щодо підозрюваного.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.131КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження і згідно п.п.2,3 ч.3 ст.132КПК України їх застосування не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права іі свободи особи, про який ідетс у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурором не було доведено яке ж завдання може бути виконане застосуванням до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу як домашній арешт.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для досягнення мети кримінального провадження. Даний запобіжний захід буде стримуючим фактором для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією та встановленням ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити такі обов`язки, які забезпечать встановлені ризики, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Тому строк покладання особистого зобов`язання та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею до 12.10.2023.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити заступнику начальника СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 15 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1