Справа № 272/639/19
Провадження №1-кп/0274/320/23
ВИРОК

Іменем України

23.11.2023 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000065 від 02.03.2019 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого слюсарем випробовувачем центрифуги в ТОВ «ОБІО», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 ,

захисників: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2019 близько 01 год 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік кафе, що розташоване на пл. Миру, 3 с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, в ході конфлікту з ОСОБА_11 , що розгорнувся на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшовши до потерпілого ОСОБА_11 наніс в обличчя один удар кулаком правої руки в ніс, таким чином спричинив потерпілому фізичний біль.

Крім того, ОСОБА_4 23.02.2019 близько 01 год 15 хв., перебуваючи неподалік кафе, що розташоване на пл. Миру, 3 с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підбігши до потерпілої ОСОБА_10 , наніс в обличчя один удар кулаком правої руки в ніс. Від отриманого удару, потерпіла ОСОБА_10 , впавши на спину та вдарившись головою об каміння, що знаходилося на асфальтованій поверхні, втратила свідомість.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно - мозкової травми - лінійний перелом правої потиличної кістки з переходом на основу черепа, забій головного мозку легкого ступеню, пневмоцефалія (наявність повітря в порожнині черепа), гематосинус основної пазухи, забій м`яких тканин потиличної ділянки, закритий перелом кісток носа, посттравматичний середній отит, синець в ділянці верхньої губи та навколо носової ділянки; які згідно висновку судово - медичної експертизи відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя.

Органами досудового розслідуваннядії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), та передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, не визнав та показав, що вніч з 22 лютого на 23 лютого 2019 він з дружиною, сестрою та знайомою ОСОБА_15 перебував у барі, що знаходиться на площі Миру в с. Стара Котельня Андрушівського району. Алкоголь в той вечір він майже не вживав, лише пів келиха вина. Виходячи з приміщення бару, він почув, що між його сестрою та ОСОБА_11 виникла суперечка. Потерпілий нецензурно виражався до його сестри, остання просила його заспокоїтися. Він відштовхнув ОСОБА_11 , а той сказав, що зараз набере батька. Приїхав батько потерпілого, почали говорити, він його відштовхнув і батько вдарив його з голови в ніс. Він упав на коліна та почав відштовхуватися, підбігли потерпілий ОСОБА_11 і ОСОБА_18 , почали бити його ногами. Він втратив свідомість, а коли прийшов до тями, ОСОБА_18 йому сказав, якби не ОСОБА_11 , вони б його не били. Коли прийшов до тями, до нього підійшли його дружина, сестра та ОСОБА_15 , вони разом поїхали додому, де сестра надала йому першу медичну допомогу. Після події він офіційно перебував на лікарняному. Лікарям пояснив, що тілесні ушкодження отримав упавши з сіновалу. Потерпілу ОСОБА_10 на місці події він не бачив, тілесних ушкоджень їй не спричиняв. Через тиждень після події йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження. Поліцію в той вечір ніхто не викликав, швидкої теж не було. Цивільні позови не визнає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується зібраними по справі доказами:

Так, будучи допитаним в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_11 показав, що він разом із товаришами: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 відпочивали в кафе в селі Стара Котельня по вул. Миру, алкоголь не вживали. На той момент йому було 15 років. З обвинуваченим були дружні нормальні стосунки, він також зі своєю сестрою відпочивали в цьому кафе, вживали алкоголь. В той вечір в кафе було чоловік десять, на вулиці були дівчата, а також ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 - бармен, були в окремій компанії. Коли він вийшов з приміщення кафе, наспівуючи пісню, за ним вийшли дружина ОСОБА_4 , їх подруга та сестра ОСОБА_4 , яка сказала «о, герой пішов», після чого він пішов до туалету, коли повернувся, ОСОБА_4 вдарив його з ноги в ніс. Обвинувачений, його дружина, сестра та їх знайома стояли на майданчику біля дверей закладу. Він відійшов, сидів на парапеті, до бару не повертався, подзвонив батькам, які приїхали на місце події. Мати зупиняла йому кров, яка текла з носа, а батько пішов шукати ОСОБА_4 , щоб поговорити. Він не бачив, чи ОСОБА_4 хтось наносив удари. Особисто бачив, як ОСОБА_4 вдарив кулаком правої руки в обличчя його маму, яка розмовляла з сестрою обвинуваченого. Обвинувачений біг до його матері і казав «я тебе вб`ю». Мати впала головою на камінці, у неї текла кров з вуха, з носа та губи. Вдома у матері була рвота. ОСОБА_4 поводив себе агресивно, після події пішов до свого автомобіля. Неприязних стосунків між матір`ю та обвинуваченим не було. Завезли матір додому, там їй стало погано, вони відвезли її в лікарню. Швидку не викликали, вже як мати була в лікарні, викликали поліцію. Чому так сталося не знає, раніше вони дружили з ОСОБА_4 , він не проявляв агресію. Просив покарання обвинуваченому призначити максимальне.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, 23.02.2019 її син ОСОБА_11 приїхав додому на вихідні з навчання, пішов у центр села гуляти. Ввечері подзвонив та сказав, що його побив ОСОБА_4 . Вона розбудила чоловіка і вони поїхали на місце події. На місці побачила сина, серветки в крові. Син пояснив, що вони відпочивали в барі, ОСОБА_4 щось не сподобалось, коли той виходив з приміщення бару, та наніс її сину удар в обличчя. Її чоловік підійшов до обвинуваченого, який стояв з дружиною, сестрою і ще з ними була якась жінка. Вона запитала у сестри ОСОБА_4 , чому обвинувачений побив її сина і в цей момент летить обвинувачений, кричить «уб`ю» і вдарив її правою рукою в ніс, в результаті чого вона впала на землю. Після цього вона перебувала в лікарні 10 днів на лікуванні, стан здоров`я погіршився. Ніколи між ними неприязних стосунків не було. До неї ніхто не приходив, не вибачався. Чи наносив ОСОБА_4 хтось тілесні ушкодження, вона не бачила. Обвинувачений з чоловіком не билися, але чоловік розповідав, що ОСОБА_4 до нього цибав. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, оскільки стан здоров`я її погіршився, вона не може спати, багато коштів витратила на лікування. Обвинуваченого просила покарати, він має відповідати за свої вчинки. Покарання призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_18 , будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що з обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_11 має дружні стосунки, з потерпілою ОСОБА_10 є односельцями. З 22 лютого на 23 лютого 2019 він з 21 год відпочивав в барі на селі, алкоголь в той вечір не вживав. Приїхав ОСОБА_4 з дружиною, ще якась невідома йому жінка з ними була. Вийшли на перекур на сходи, грала музика, ОСОБА_11 виходячи заспівав пісню, в цей час сестра обвинуваченого ОСОБА_10 дьорнула потерпілого за руку, ОСОБА_11 її видьорнув. ОСОБА_11 не ображав ОСОБА_10 . ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_11 , ОСОБА_11 запитав за що, а ОСОБА_4 нецензурно сказав «ти і твій батько у мене…». ОСОБА_4 просто підійшов і вдарив ОСОБА_11 . Всі запитували у ОСОБА_4 , за що він вдарив ОСОБА_11 , він не відповідав. Обвинувачений був стані алкогольного сп`яніння, він бачив як обвинувачений випив дві стопки коньяку. Дівчата зупиняли кров ОСОБА_11 . Потерпілий тримав серветкою обличчя і питав «за що ти мене вдарив?». Через хв. 15-20 приїхали батьки потерпілого. Над дверима бару світив ліхтар, ОСОБА_11 був в зоні освітлення. Батько ОСОБА_11 та ОСОБА_4 відійшли до спорткомплексу, що знаходиться поруч, він пішов за ними. Потерпіла ОСОБА_10 , сестра та дружина обвинуваченого, їх знайома також пішли за ними. Потерпіла ОСОБА_10 говорила з сестрою обвинуваченого на підвищених тонах. Обвинувачений хотів вдарити батька потерпілого, той ухилився, ОСОБА_4 побіг далі з криком «уб`ю». Підбіг до ОСОБА_10 і на ходу правою рукою вдарив її в обличчя. Потерпіла впала на асфальт з камінням, бачив як з під низу пішла кров. ОСОБА_4 ніхто не бив, видимих ушкоджень на ньому не було.

З показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 слідує, потерпілого знає зі школи, мають дружні стосунки, він не конфліктний. З обвинуваченим знайома, але не спілкуються, ніяких стосунків між ними немає. Якось вночі взимку, точної дати не пам`ятає, вона знаходилася в барі в центрі села Стара Котельня, разом з потерпілим відпочивали в одній компанії. Потерпілий ОСОБА_11 та обвинувачений вийшли на вулицю, вона залишалася всередині. Через деякий час до бару зайшов хлопчина та попросив серветки. Вона та інші дівчата вийшли на двір, винесли серветки, там на сходах стояв ОСОБА_4 , його дружина, сестра та ще якась невідома їй жінка, а потерпілий був далі під сходами і у нього вже йшла кров. Приїхали батьки потерпілого, батько пішов до обвинуваченого, а мати підійшла до ОСОБА_11 . Батько потерпілого розмовляв з ОСОБА_4 , про що вона не чула. Сварку, бійку вона не бачила і не чула. Вона стояла біля входу до бару, почався крик, вони підійшли ближче та побачили, що потерпіла лежить на землі без свідомості. Вони привели до тями потерпілу і повезли в лікарню. Судячи по поведінці та зовнішньому вигляді, ОСОБА_4 був у стані алкогольного сп`яніння. Був агресивним, не такий як тверезий. Вона бачила, як обвинувачений в той вечір вживав коньяк, рево. ОСОБА_4 ніхто не бив, тілесних ушкоджень на ньому не було.

Свідок ОСОБА_37 показав суду, що потерпілими є його дружина та син, обвинувачений раніше працював під його керівництвом, стосунки були добрі. З 22 на 23 лютого 2019, вони з дружиною відпочивали вдома, син приїхав з навчання та пішов на зустріч з друзями. Близько першої години ночі зателефонував син та сказав, що його вдарив ОСОБА_4 в ніс та він не може зупинити кров. Вони з дружиною приїхали на місце події, побачили, що їх син сидить на клумбі біля сходів та тримається за носа, хтось приніс йому серветки. Розповів, що його вдарив ОСОБА_4 . Він підійшов до обвинуваченого, де поруч стояли дружина обвинуваченого, його сестра і невідома жінка, запитав у нього «за що, що ти наробив?». ОСОБА_4 замахнувся його вдарити, він відхилився в сторону і пішов до жінки. Розмова між ними тривала близько трьох хвилин, обвинувачений йому нічого не сказав. Далі почув крик «зараз уб`ю». Побачив, як обвинувачений наносить удар його дружині, від чого остання падає, у неї потекла кров з вуха. Привезли дружину додому, у неї почалося головокружіння, рвота, повезли в травмпункт. Три тижні потерпіла перебувала на лікуванні. Видимих ушкоджень на ОСОБА_4 не було, була цигарка в зубах.

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що 22 чи 23 лютого, приблизно три роки тому, вони відпочивали в барі в центрі села Стара Котельня. Сестра обвинуваченого почала сперечатися з ОСОБА_11 , про що саме, він не чув, після чого він чітко бачив, як ОСОБА_4 наніс удар правою рукою в ніс потерпілому ОСОБА_11 . ОСОБА_11 сказав, що зараз приїде батько, на що ОСОБА_4 йому нецензурно відповів. Всі почали допомагати ОСОБА_11 зупиняти кров. Коли приїхали батьки ОСОБА_11 , батько покликав ОСОБА_4 від бару на 20 м, з ними пішло багато людей. Через деякий час прозвучав крик « ОСОБА_4 що ти робиш (зробив)», він підійшов і побачив, що ОСОБА_10 лежить без свідомості. На обвинуваченому тілесних ушкоджень не бачив.

Свідок ОСОБА_23 , будучи допитаним в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим вони сусіди, але не спілкуються, потерпілий ОСОБА_11 є його другом зі школи, а його мати просто знайома. 23 лютого, рік точно не пам`ятає, вони з ОСОБА_11 пили в барі каву. Біля 23.00-00.00 год вони вийшли на двір і ОСОБА_11 заспівав пісню «давай под капучино». ОСОБА_4 з дружиною, сестрою та невідомою йому жінкою стояли в цей час біля дверей. ОСОБА_4 ОСОБА_10 підійшла до ОСОБА_11 і взяла його за ліву руку, він вирвав руку та сказав «забери руки». Їй не сподобалася ця пісня, там нічого образливого не було. Грубості зі сторони ОСОБА_11 не було. Підійшов ОСОБА_4 і вдарив ОСОБА_11 правою рукою в ніс. У ОСОБА_11 з носа пішла кров, потерпілий подзвонив батькам. Він пішов до бару по воду ОСОБА_11 . Приїхали батьки. Біля бару є спорткомплекс, де вони стояли. Батько потерпілого пішов до ОСОБА_4 говорити. Говорили на підвищених тонах. Чи наносили ОСОБА_4 тілесні ушкодження не бачив. Він бачив як ОСОБА_4 біг до ОСОБА_10 і кричав «уб`ю», вдарив її кулаком в ніс, потерпіла впала і була без свідомості. ОСОБА_4, на його думку, був в стані алкогольного сп`яніння, а його сестра була випивша та зла.

Допитана в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_42 , яка є дружиною обвинуваченого, суду показала, що вніч з 22 на 23 лютого 2019 в центрі с. Стара Котельня, вона, її чоловік та його сестра стояли біля бару. У сина сестри обвинуваченого був день народження, вони посвяткували вдома і пішли на каву в бар. ОСОБА_4 випив майже чарку вина, більше не пив. У ОСОБА_44 виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_11 . ОСОБА_10 вибачилася перед ОСОБА_11 , а він її матом послав декілька разів, йому зробили зауваження, ОСОБА_4 (обвинувачений) штовхнув потерпілого по обличчю долонею, він став кричати «ти знаєш хто мій батько» і пішов вниз. Приїхали батьки ОСОБА_11 . Мати потерпілого стала штовхати ОСОБА_10 , а батько штовхав ОСОБА_4 в темне місце. Хлопці кинулись на обвинуваченого і стали його бити. ОСОБА_11 пихнув її в живіт, вона в той час була вагітна. Вона кричала, дівчата її не пускали, її чоловік лежав без свідомості, а потерпіла впала, ніхто на неї не звертав уваги. Потерпілу ОСОБА_10 підняли і бігом повели в машину. ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_4 , взяв за плече і сказав «якби не ОСОБА_11 , я б тебе не чіпав». ОСОБА_4 нікого не бив, лежав майже без свідомості. Бачила потерпілу ОСОБА_10 , вона впала на спину в метрі від неї на рівну площадку зі сходинкою. Через місяць до ОСОБА_4 приїхала поліція і один з працівників сказав, що ОСОБА_4 скоро сяде. З приводу побоїв обвинувачений нікуди не звертався. Зразу заяву в поліцію не писали, бо живуть в одному селі, все може бути.

Свідок сторони захисту ОСОБА_44 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, суду пояснила, що події відбувалися 23.02.2019 близько першої години ночі. В той день до неї приїхала в гості подружка, вони поїхали в кафе на каву. В барі був потерпілий ОСОБА_11 , коли вона виходила з бару, ОСОБА_11 щось заспівав, вона зробила йому зауваження, він не відреагував. Брат ще раз зробив потерпілому зауваження і долонею відштовхнув ОСОБА_11 в обличчя. Крові в потерпілого вона не бачила. Приїхали батьки ОСОБА_11 , мати відвела її в бік, а батько відвів ОСОБА_4 в темноту, пхаючи його, потім підійшли інші. Вона просила потерпілу, щоб та її відпустила, бо б`ють її брата. ОСОБА_10 стояла на тротуарі, на сходинці, яким чином потерпіла впала, вона не знає. У ОСОБА_4 голова була вся у склі, його били, він не міг встати. Обвинувачений не наносив удари потерпілій ОСОБА_10 . Коли вона підійшла до брата, він лежав без тями у склі. Вони нікуди не зверталися з приводу побиття, вона сама надавала допомогу братові. Чому не викликали обвинуваченому медичну допомогу не знає. У нього не відкривалося одне око, були синці, скло в голові. Все лікування ОСОБА_4 був дома.

Свідок захисту ОСОБА_15 в судовому засіданні вказала, що має дружні стосунки з сестрою обвинуваченого, з потерпілими не знайома. В той вечір вона була на день народженні сина ОСОБА_44 і після того, як вони посиділи вдома, ОСОБА_4 завіз їх на каву до місцевого кафе. Обвинувачений в той вечір не вживав алкоголь. В кафе, коли вини вийшли на перекур, потерпілий ОСОБА_11 чіплявся до кума, нецензурно висловлювався на адресу ОСОБА_44 , вони почали робити йому зауваження. ОСОБА_11 їм у відповідь сказав «ви знаєте хто тут мій папа?». ОСОБА_4 просто штовхнув ОСОБА_11 у плече, щоб той відійшов. Крові з носа вона не бачила. Освітлення там не було. Приїхали батьки, папа відвів ОСОБА_4 , а мама відвела сестру ОСОБА_10 . ОСОБА_11 ударив в живіт вагітну дружину ОСОБА_4 . ОСОБА_10 побігла за колони, а перед колонами вона побачила як хтось впав, хто то був не знає. Чоловік, батько потерпілого, відвів ОСОБА_4 і почав пхати його в груди. Той чоловік був сам. Потім підійшли ще двоє хлопців, які йшли за старшим ОСОБА_11 . Була штовханина між старшим ОСОБА_11 та ОСОБА_4 . Колю побили ногами, хто саме бив, вона не знає, самої бійки вона не бачила. Потім вони обвинуваченого відливали водою, у нього було побите обличчя, око, болів бік. ОСОБА_18 підійшов і сказав, що ОСОБА_11 дав вказівку бити. ОСОБА_10 побачила, що ОСОБА_4 впав і в цей момент жіночка лежала на полу, чому вона впала не знає. Хто кого бив, хто кому наносив удари вона не бачила. Вона була в стресі, інших людей не бачила.

Відповідно до рапорту старшого інспектора Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_59 від 23.02.2019, 23.02.2019 о 03:51 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.02.2019 о 01:30 за адресою : Андрушівський район с. Стара Котельня, вул. Центральна , ОСОБА_4 біля клубу побив її матір ОСОБА_10 (52 роки). Зі слів заявниці мамі дуже погано, втрачала свідомість. На даний час заявниця та її матір знаходяться в травмпункті м. Житомира. Заявник ОСОБА_61 .

Відповідно до рапорту старшого інспектора Андрушівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_59 від 23.02.2019 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 23.02.2019 о 05:34 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 побив о 01:55 ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Д /з: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій потиличної ділянки, забій крововилив спинки носа. Госпіталізована в травм відділення. Заявник ОСОБА_63 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2019 ОСОБА_11 заявив, що 23.02.2019 близько 01 год, неподалік кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, гр. ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно до повідомлення КУ «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради від 07.03.2019 № 28-444, виписка на дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся до спеціалізованого центру по наданню допомоги дітям з гострою травмою в КУ Житомирську обласну дитячу клінічну лікарню 25.02.2019 року о 11:45 не оформлялась, так як дитина не перебувала на стаціонарному лікуванні. Дитина оглянута черговим лікарем. Діагноз: забій спинки носа. Для подальшого амбулаторного лікування направлений в поліклініку за місцем проживання.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4771 від 04.03.2019 ОСОБА_10 знаходилася в стаціонарі з 23.02.2019 по 04.03.2019 з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку. Лінійний перелом правої потиличної кістки з переходом на основу. Пневмоцефалія. Забій м`яких тканин потиличної ділянки голови. Закритий перелом кісток носа. Посттравматичний середній отит.

Відповідно до копії довідки КУ Обласна клінічна лікарня ім.. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради № 369 від 04.03.2019 ОСОБА_10 знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 23.02.2019 по 04.03.2019 з діагнозом : ВЧМТ. Забій головного мозку. Перелом потиличної ділянки праворуч з переходом на основу. Пневмоцефалія.

Згідно рентгенологічних результатів консультативного висновку спеціаліста № 1439 від 25.02.2019 ОСОБА_11 встановлено діагноз : забій спинки носа.

Відповідно до Висновку експерта № 66 від 22.03.2019 у гр. ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: Закритої черепно-мозкової травми - лінійний перелом правої потиличної кістки з переходом на основу черепу, забій головного мозку легкого ступеню, пневмоцефалія (наявність повітря в порожнині черепу), гематосинус основної пазухи, забій м?яких тканин потиличної ділянки, закритий перелом кісток носа, посттравматичний середній отит, синець в ділянці верхньої губи та навколоносової ділянки; що утворилась від дії твердих тупих предметів, можливо в термін та за обставин, що вказані в мотивувальній частині ухвали, відноситься до категорії ТЯЖКОГО тілесного ушкодження як небезпечна для життя. Виявлені у гр. ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок нанесення одного удару кулаком руки в обличчя потерпілої, а саме в ділянку носа та в подальшому при падінні тіла на площину з наданням тілу прискорення при умові, що потилична ділянка голови потерпілої контактувала з травмуючою поверхнею.

Відповідно до Висновку експерта № 71 від 22.03.2019 у гр. ОСОБА_11 будь -яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Згідно з Висновком експерта № 128 від 15.05.2019 (додатковий до висновку № 66) виявлені у гр. ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитись в час та за обставин, що вказують свідки при проведенні слідчих експериментів з їх участю.

Згідно з Висновком експерта № 129 від 15.05.2019 (додатковий до висновку № 66) виявлені у гр. ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитись в час та за обставин, що вказує потерпіла при проведенні слідчого експерименту з її участю.

Допитаний в судовому засіданні за клопотання сторони захисту лікар судово - медичний експерт, завідуючий Андрушівським міжрайонним відділенням судово - медичної експертизи ОСОБА_65 підтвердив висновки судово - медичних експертиз та додаткові висновки № 128, 129 щодо потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Вказав, що швидка медична допомога встановлює первинний діагноз, після чого проводиться огляд і після повного обстеження встановлюється основний діагноз. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження носа та верхньої губи, не виключено, що могли бути нанесені рукою. Перелом кісток носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, а перелом кісток черепа до тяжких. В даному випадку тілесні ушкодження мають різний механізм спричинення, враховуючи, що розміщені на протилежних ділянках. Очевидно, що було два контакти. Перелом кісток черепа утворився внаслідок контакту з травмуючою поверхнею. Саме лінійний перелом є тяжким тілесним ушкодженням. Вказав, що реабілітація після лікування такої травми обов`язково потрібна.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2019 та фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_18 відтворив обставини події, що мали місце 23.02.2019 близько 01:15 години біля кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, показавши, яким чином ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , внаслідок чого остання впала на асфальт, вдарилась головою та втратила свідомість.

Згідно з протоколом огляду місця події від 07.03.2019 та фото таблицею до нього, за участю потерпілої ОСОБА_10 , встановлено, що місцем огляду є територія поблизу кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, Житомирської області, де поблизу двоповерхової споруди територія вкрита асфальтованим покриттям, на якому знаходяться уламки скла різного розміру та каміння різної форми та величини.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2019 та фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_37 відтворив обставини події, що мали місце 23.02.2019 близько 01:15 години поблизу кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, показавши, яким чином ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , внаслідок чого остання впала на спину на асфальтоване покриття обличчям до верху, вдарилась правою стороною голови та залишилась лежати.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2019 та фото таблицею до нього, потерпіла ОСОБА_10 відтворила обставини події, що мали місце 23.02.2019 близько 01:15 години в кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, показавши, яким чином ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження, а саме кулаком правої руки наніс їй один удар в обличчя, внаслідок чого вона впала на спину, вдарилась правою стороною голови та втратила свідомість.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2019 та фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_23 відтворив обставини події, що мали місце 23.02.2019 близько 01:15 години в кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, показавши, яким чином ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , внаслідок чого остання впала на на спину, вдарилась головою об каміння та втратила свідомість.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2019 та фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_18 відтворив обставини події, що мали місце 23.02.2019 близько 01:15 години в кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, показавши, яким чином ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , а саме знаходячись навпроти від ОСОБА_11 , наніс йому умисно один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в ніс.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2019 та фото таблицею до нього, свідок ОСОБА_21 відтворив обставини події, що мали місце 23.02.2019 близько 01:15 години в кафе - бару, що в с. Стара Котельня пл. Миру, Андрушівського району, показавши, яким чином ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , а саме наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в ніс.

Дані, що містяться в протоколах проведення слідчих експериментів, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації, способу спричинення та механізму утворення у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, та обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою. Суди при розгляді кримінальних проваджень не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту. Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою винуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд, погоджуючись з позицією сторони захисту в частині відсутності в діях обвинуваченого хуліганського мотиву, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не знайшла свого підтвердження добутими та дослідженими у ході судового розгляду справи доказами, оскільки його дії за вказаною частиною даної статті органом досудового розслідування кваліфіковані невірно.

При цьому суд враховує положення ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, і з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд виходить з наступного.

Хуліганство - це суспільно небезпечні діяння, що грубо порушують громадський порядок, правила поведінки в суспільному житті і побуті та посягають на нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби винятковість, чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство ", слід відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

В матеріалах кримінального провадження, наданих в розпорядження суду, жодних даних про наявність умислу у обвинуваченого на порушення громадського порядку не надано.

Зазначені події, хоча і відбувались в кафе - барі, однак судовим розглядом не встановлено того, що ОСОБА_4 діяв з мотивів демонстрації свого зверхнього ставлення до суспільства, чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Дії обвинуваченого виникли на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілими.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений не вчиняв хуліганські дії, а на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , а тому його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 296 КК України кваліфіковані невірно, а підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, сформулювавши нове обвинувачення, яке вказано вище і вважається судом доведеним.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд вважає доведеною та кваліфікує його дії як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Невизнання вини обвинуваченим суд оцінює як обраний спосіб захисту, оскільки обвинувачений частково не заперечує вчинення інкримінованих йому дій, наголошуючи на тому, що він штовхнув потерпілого ОСОБА_11 долонею в обличчя, але не наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 .

Надаючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з того, що такі покази обвинуваченого спростовані показами потерпілих, свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та ОСОБА_67 , які також відтворили механізм спричинення ушкодження потерпілим під час слідчих експериментів, а також висновками судово-медичних експертиз.

Покази потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 щодо стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких письмових доказів, які б свідчили про перебування обвинуваченого ОСОБА_4 23.02.2019 в стані алкогольного сп`яніння, стороною обвинувачення суду не надавалося.

Суд критично ставиться до показів свідків захисту ОСОБА_44 , ОСОБА_42 та ОСОБА_15 , позаяк вони суперечать висновкам судово - медичних експертиз та показам самих потерпілих. Суд розцінює дані покази як спосіб допомоги уникнути покарання обвинуваченому та не є доказом виправдання його неправомірних дій, а тому їх показання суд не може покласти в основу вироку.

Клопотання сторони захисту щодо визнання неналежним доказом Висновок експерта № 66 від 22.03.2019 з причин його проведення в рамках іншого кримінального провадження суд залишає без задоволення з наступних підстав. Як вбачається зі змісту вищевказаного висновку судово - медична експертиза матеріалів досудового розслідування за № 0000065 на предмет наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 була проведена на підставі ухвали слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 07.03.2019 за № 272/273/19. Відомості до ЄРДР по даному кримінальному провадженню внесено за № 00000065, суд вважає, що даний факт є очевидною опискою, яка не є суттєвою та не впливає на його належність та допустимість.

Що ж стосується слідчих експериментів від 15.05.2019 за участю свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , які на думку сторони захисту були проведені до внесення відомостей до ЄРДР та є неналежними та недопустимими доказами, суд зазначає, що згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000065, відомості про яке внесено до ЄРДР 02.03.2019, 15.05.2019 органами досудового розслідування виносились постанови про перекваліфікацію злочинних дій та об`єднання матеріалів досудових розслідувань в межах кримінального провадження № № 00000065 від 02.03.2019, а тому слідчі експерименти були проведені в межах даного кримінального провадження та є належними та допустимими доказами.

Доводи сторони захисту з приводу того, що протоколи проведення слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_67 та ОСОБА_23 були надруковані за допомогою технічних засобів, однак в протоколі не зазначено, що слідчий експеримент переривався для складення протоколу слідчої дії, судом відхиляються, позаяк відповідно до ч. 1 ст. 104 та ч. 1 ст. 106 КПК України у випадках, передбачених КПК України, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після закінчення. Вимог щодо переривання слідчої дії для складення протоколу діючі норми КПК не містять.

Твердження захисників щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в ході конфлікту, який відбувася 23.02.2019 між ним та потерпілими, спростовується поясненнями самого обвинуваченого, який в судовому засіданні зазначив, що звертався до медичного закладу з приводу травми отриманої в результаті падіння з сіновалу, а також відповідно до довідки КНП «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» Новогуйвинської селищної ради ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 25.02.2019 по 06.03.2019. Зі слів хворого травму отримав в побуті 22.02.2019 о 19.00. Лікарня не повідомляла поліцію. Згідно відсутності конкретних причин травми.

Таким чином, усупереч посиланням сторони захисту, фактичні дані встановлені судом отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом дослідження під час судового розгляду і згідно зі ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, ставили під сумнів законність збирання (формування), процесуального закріплення доказів, об`єктивність їх оцінки судом в аспекті ст. 94 КПК України, не наведено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має на отриманні одну малолітню дитину, по місцю проживання характеризується негативно, часто відзначався агресивною поведінкою серед однолітків, часто приймає участь у бійках, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні закінчені кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться: ч. 1 ст. 125 КК України до кримінального проступку та ч. 1 ст. 121 КК України до тяжкого злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 125 у виді штрафу, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних їх обставин, даним про особу обвинуваченого.

В той же час, слід зазначити, що частина 5 ст. 74 КК України встановлює правило, відповідно до якого особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке, як зазначено вище, відноситься до кримінального проступку, санкція якого передбачає найбільш суворе покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З дня вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, минуло більше трьох років.

Підстави для зупинення або переривання строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, дослідженими судом доказами не встановлені.

Таким чином, є всі підстави для застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі вироку суду та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

З матеріалів кримінального провадження також слідує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України. З урахуванням наведеного, в тому числі, характеру суспільно небезпечного діяння, вчиненого обвинуваченим та санкцію статті, за якою суд визнає його винуватим, позицію потерпілих, які при призначенні покарання наполягали на суворому покаранні, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого потребує контролю з боку держави, а тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статі, за якою він обвинувачуються.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Що стосується цивільних позовів, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглянувши матеріали цивільних позовів, заявлених прокурором Бердичівської окружної прокуратури в інтересах Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у сумі 4853 грн 61 коп. та потерпілою ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що позов прокурора підлягає до задоволення в повному обсязі, а цивільний позов потерпілої, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з довідки КУ «Обласна клінічна лікарня ім.. О.Ф. Гербачевського» № 01/678 від 21.03.2019 загальна вартість стаціонарного лікування ОСОБА_10 в нейрохірургічному відділенні складає 4853 грн 61 коп., що в повному обсязі підтверджує позовні вимоги прокурора в інтересах Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації.

З наданих до позовної заяви потерпілої ОСОБА_10 копій квитанцій вбачається, що понесені нею витрати на лікування складають 7372 грн 87 коп.

Крім того потерпілою ОСОБА_10 надано уточнену позовну заяву, з якої вбачається, що потерпіла проходила реабілітацію від отриманих тілесних ушкоджень в ТОВ «Готельно - курортний комплекс «Карпати», вартість такої реабілітації складає 56060 грн. Хоч потерпілою і підтверджені витрати на реабілітацію актами та довідками, однак суду не надано жодних доказів того, що потерпіла ОСОБА_10 потребувала реабілітації саме в ТОВ «Готельно - курортний комплекс «Карпати», а не будь - якому іншому закладі за рекомендацією лікаря. Тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що винними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_10 заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала сильного фізичного болю та душевних страждань, так як було порушено її нормальні життєві зв`язки та плани на майбутнє.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілої, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає положення національного законодавства, про що зазначалось вище, а також ст.41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілоїх, тому суд приходить до висновку, про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.

Що стосується питання відшкодування витрат, понесених потерпілими на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та адвокатом ОСОБА_12 було укладено договір про надання останнім правової допомоги. Упродовж судового розгляду цей адвокат здійснював представництво інтересів потерпілих. Представник потерпілих звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в тому числі і про відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання стосовно заявлених вимог потерпілої ОСОБА_10 в частині відшкодування витрат за надання їй правової допомоги адвокатом ОСОБА_12 , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, представником потерпілих - адвокатом ОСОБА_12 було надано договір про надання правничої допомоги від 21.03.2021 укладений з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , акт виконаних робіт від 13.03.2023 на суму 60 000 грн, які суд приймає до уваги, як належні докази по справі.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі п. 2) ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов прокурора Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 в сумі 4853 грн 61 коп.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 7372 грн 87 коп., моральну шкоду в сумі 70 000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 60 000 грн.

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Копія вироку негайно після проголошення вручається учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1