Справа № 535/852/23
Провадження № 1-кп/535/335/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області

у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданнОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілоїОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянув обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000240 від 12.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва, Котелевського району, Полтавської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, пенсіонера, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

установив:

Органом досудового розслідування встановлено, що 12.05.2023 близько 12 год 37 хв ОСОБА_6 керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ 21070, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Миру в смт Котельва Полтавського району Полтавської області у напрямку вул. Полтавський Шлях та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Полтавський Шлях та вул. Миру, виїжджаючи з другорядної дороги вул. Миру на головну дорогу вул. Полтавський Шлях, не переконався в безпечності виконуваного ним маневру, не надав перевагу у русі велосипедистці ОСОБА_4 , яка в той час рухалася головною дорогою по вул. Полтавський Шлях. У подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконавши п.п. 10.1., 16.11. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на перехресті нерівнозначних доріг, перебуваючи на другорядній дорозі, не надавши перевагу велосипедистці ОСОБА_4 , яка рухалася на велосипеді головною дорогою по вул. Полтавський Шлях, допустив зіткненням з велосипедисткою ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом шилоподібного відростку радіоульнарного з`єднання правої променевої кістки, закритий перелом латеральної кістки правого гомілково-ступневого суглобу, які утворилися від дії тупих предметів, як з обмеженою так і переважаючою контактуючою поверхнею, чи при ударі об такі, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля, і могли утворитися при травматизації потерпілої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в момент зіткнення з легковим автомобілем в строк 12.05.2023 року, та кваліфікуються як тілесні ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я, згідно п. 2.2.1/в «Правил судово-медичної оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.)».

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявила письмове клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. З тексту даного клопотання вбачається, що між нею та обвинуваченим ОСОБА_6 було досягнуто згоди про розмір та порядок добровільного відшкодування спричинених їй матеріальних збитків та моральної шкоди з боку ОСОБА_6 . Визначений нею розмір матеріальних збитків та моральної шкоди ОСОБА_6 відшкодував у повному обсязі

У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої та закриття кримінального провадження.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 286 КПК України визначено, що суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмову у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частиною третьою статті 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувачений примирився з потерпілою, відшкодував завдані ним збитки та потерпіла не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до положень ст. 118 КПК України процесуальними витратами є: витрати на правову допомогу; витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року в справі №598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) ВП ВС дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У поставові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі №462/6473/16-ц (провадження №14-400цс18) ВП ВС зазначила, що питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК. Діючий КПК України не обмежує стягнення процесуальних витрат лише при винесенні вироку суду, такі витрати можуть бути стягнуті і після винесення ухвали суду про закриття провадження по справі.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

У зв`язку з викладеним, з обвинуваченого ОСОБА_6 суд стягує на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-автотехнічної експертизи.

Частиною четвертою статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Зінківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 12.05.2023 під час проведення слідчих дій, а саме: велосипед марки «FISCHER», з відкритим (жіночого) типом рами фіолетового кольору; автомобіль марки «ВАЗ-21070» р/н НОМЕР_1 типу легковий 2005 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.01.2007.

Враховуючи, що провадження по справі закривається, арешт підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі статті 46 КК України та керуючись статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч.3 п.2, 392 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 12.05.2023, закрити.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Зінківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року (справа № 530/610/23 провадження № 1-кс/530/179/23), - скасувати.

Велосипед марки «FISCHER», з відкритим (жіночого) типом рами фіолетового кольору повернути власнику ОСОБА_4 .

Автомобіль марки «ВАЗ-21070» р/н НОМЕР_1 типу легковий 2005 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 13.01.2007, повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення авто-технічної експертизи №СЕ-19/117/23/9002-ІТ від 20.06.2023 року, виконану експертом Полтавського НД ЕКЦ МВС України у розмірі 956,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1