Справа № 456/5343/23
Провадження № 1-кс/456/1121/2023
УХВАЛА

про арешт майна

08 листопада 2023 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 08.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

встановив:

Старший слідчий СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0737 га кадастровий номер :01:000:1537, земельну ділянку площею 0,063 га кадастровий номер :01:000:1540, земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :08:003:0091, земельну ділянку площею 0,036 га кадастровий номер :08:003:0001, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що у провадженні СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 08.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на отримання прибутку від незаконного збуту наркотичних засобів, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, але не пізніше 17.07.2023, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збував за грошові кошти жителям Стрийського району Львівської області, за попередньо встановленими цінами. Зокрема, 17.07.2023 о 20 год. 25 хв., ОСОБА_8 (зі зміненими анкетними даними), завідомо знаючи, що ОСОБА_6 здійснює збут наркотичного засобу канабіс, прибув за попередньою домовленістю із останнім за його місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел на збут такого наркотичного засобу, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, незаконно збув ОСОБА_8 за 1500 гривень суху речовину рослинного походження у двох паперових згортках, яка у відповідності до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, масою 1,6404 грам, що згідно з Таблицею № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, є невеликим розміром. Таким чином у діях ОСОБА_6 наявні усі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу. Крім цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на отримання прибутку від незаконного збуту наркотичних засобів, при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, але не пізніше 31.07.2023 придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збував за грошові кошти жителям Стрийського району Львівської області, за попередньо встановленими цінами. Зокрема, 31.07.2023 о 22 год. 00 хв., ОСОБА_8 (зі зміненими анкетними даними), завідомо знаючи, що ОСОБА_6 здійснює збут наркотичного засобу канабіс, прибув за попередньою домовленістю із останнім за його місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел на збут такого наркотичного засобу, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, незаконно збув ОСОБА_8 за 1500 гривень суху речовину рослинного походження у паперовому згортку, яка у відповідності до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, масою 1,7442 грам, що згідно з Таблицею № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, є невеликим розміром. У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 має у власності земельну ділянку площею 0,0737 га кадастровий номер :01:000:1537, земельну ділянку площею 0,063 га кадастровий номер :01:000:1540, земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :08:003:0091, земельну ділянку площею 0,036 га кадастровий номер :08:003:0001, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи, те що за рішенням суду може бути призначено покарання у виді конфіскації майна підозрюваного, обвинуваченого, а тому з метою його збереження, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно, для запобігання можливості його відчуження.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 просить клопотання задоволити та накласти на належне ОСОБА_6 майно арешт, для запобігання можливості його відчуження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просить суд відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи на те, що його мати записала на нього земельні ділянки та будинок, однак такі фактично належать його дитині. Крім цього, житловий будинок це його єдине місце проживання.

Захисник ОСОБА_5 просить в задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що на даний час ОСОБА_6 не набув статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, його вина не доведена, а житловий будинок, на який просить слідчий накласти арешт це його єдине місце проживання. Крім цього, на даний час підозрюваний утримується в умовах слідчого ізолятора, а тому позбавлений можливості відчужити вказане майно.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000466, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З аналізу положень вищевказаних норм закону випливає, що арешт накладається на майно підозрюваного, а слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, може бути використане, окрім іншого з метою конфіскації як виду покарання. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування чи відчуження.

Слідчий суддя звертає увагу, що санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Конфіскація майна згідно із ст.59 КК України, полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 08.06.2023 та 27.09.2023 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України (кримінальне провадження №0000466) /а.с.5/.

Як вбачається з повідомлення старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 23.10.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України /а.с.6-7/.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0737 га кадастровий номер :01:000:1537, земельна ділянка площею 0,063 га кадастровий номер :01:000:1540, земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :08:003:0091, земельна ділянка площею 0,036 га кадастровий номер :08:003:0001, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.8-9/.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження вважаю, що є достатні підстави для накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0737 га кадастровий номер :01:000:1537, земельну ділянку площею 0,063 га кадастровий номер :01:000:1540, земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :08:003:0091, земельну ділянку площею 0,036 га кадастровий номер :08:003:0001, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_6 . Суд також враховує, що за вироком суду підозрюваному ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим може бути призначене покарання у виді конфіскації майна, а тому для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження в кримінальному провадженні №0000466 від 08.06.2023 є всі підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Як свідчать матеріали цього провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту та зауважує, що накладення арешту на майно на стадії досудового розслідування не пов`язане з процесуальним статусом особи, яка підозрюється/обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не може розпорядитися вказаним майном, оскільки перебуває під вартою суд визнає неспроможними, оскільки підозрюваний розпорядження вказаним майном може доручити будь-якій іншій особі. Крім цього, слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна це тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Арешт майна не є позбавленням власника права власності на вказане майно, і лишу у випадку призначення покарання у виді конфіскації майна, таке стягується в дохід держави.

З огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою унеможливлення його подальшого незаконного відчуження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, стороною захисту не надано та слідчим суддею не встановлено, підозрюваний є єдиним власником вказаного майна, чого не заперечив безпосередньо в судовому засіданні.

На переконання слідчого судді, матеріали провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 08.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0737 га кадастровий номер :01:000:1537, земельну ділянку площею 0,063 га кадастровий номер :01:000:1540, земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер :08:003:0091, земельну ділянку площею 0,036 га кадастровий номер :08:003:0001, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, визначеною в ст. 175 КПК України стороною кримінального провадження.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1