Справа № 559/3410/23
Провадження № 1-кп/559/276/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження № 0000279 від 08.09.2023 відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лідихів, Кременецького району, Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, який має на утриманні дитину, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08 вересня 2023 року близько 10 години 00 хв. грубо порушуючи вимоги ст.30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла та іншого володіння особи. Маючи умисел на проникнення до житла ОСОБА_5 , прийшов до житлового будинку АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на проникнення до житла ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, спрямованих на порушення недоторканності житла, ОСОБА_3 , 08 вересня 2023 року, близько 10 години 00 хв., за відсутності визначених законом підстав, розуміючи протиправність посягання на недоторканність житла, всупереч волі та відома власника, в порушення вимог статті 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, через віконний отвір, незаконно проник до житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_5 , чим порушив право ОСОБА_5 на недоторканість її житла.

Своїми діями ОСОБА_3 , що виразилися в незаконному проникненні до житла, вчинив кримінальне правопорушення. передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаюється, фактичні обставини справи не оспорює, у потерпілої попросив пробачення в судовому засіданні. Вони зустрічались раніше, потім три місяці не бачились, він приїхав забрати свої речі, йому сказано було, що речі не в хаті, а в коморі, але він поліз в будинок, перед тим знявши віконну шибку. Дозволу проникати в чуже житло не мав, про свій приїзд не попереджав, але поліз всередину і його там застав працівник поліції. Взяв лише свої речі. Він ріс сиротою з шести років у дитячому будинку, з 16 років вже з сестрою, яка взяла над ним опікунство, живе зараз з братом і сестрою. Вже місяць не зловживає алкогольними напоями і зараз усвідомлює, що вчинив неправильно.

Потерпіла в суді пояснила, що обвинуваченого не пробачає. Вони зустрічались недовго і лише 2 місяці проживали разом, розійшлись, а через три місяці він приїхав, її не попередив, вона була на роботі і дозволу проникати в житло не давала. Він знав, що речі його надворі і що не має права заходити в хату, але сказав, що «вскриє» будинок. Тому її матір одразу викликала поліцію, і коли приїхав поліцейський офіцер громади, то виявив ОСОБА_3 вже в її будинку. Він до цього часу пробачення не просив, поліз в її хату, коли його речі були надворі, а якщо ще щось хотів взяти, то міг попросити, а не залізати в будинок. Він хитрує і не хоче відповідати за свої вчинки, а вона наполягає на призначення покарання на розсуд суду.

За клопотанням прокурора, з урахуванням думки всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичні обставини справи і наслідки розуміють, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком. Також дані про особу винного, який не працює офіційно, на утриманні має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із сестрою та братом (а.с.44-45 т.2). На диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.47-48 т.2). Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Обставину, що обтяжує покарання, не встановлено. Беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що необхідно призначити покарання у виді штрафу, що є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.162 КК України, ст. 349, 366-371, 373-376, ч.5 ст.615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ : оптичний диск, із записом портативного відеореєстратора поліцейського офіцера громади сектору №1 ВВГ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, - залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому, потерпілій повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1