ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/736/24

Провадження № 11-сс/4820/35/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Державною установою «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2023 року за № 0000300, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено.

Обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, жителю АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, офіційно не одруженому, який не працює, студенту 1-го курсу заочної форми навчання Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 березня 2024 року включно.

Строк дії ухвали до 08 березня 2024 року включно.

Як вбачається із клопотання, 26 вересня 2023 року ОСОБА_6 у складі інших співробітників управління Головного управління Національної поліції (далі ГУПН) в Хмельницькій області відряджено з м. Хмельницького до м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, для виконання службових обов`язків. Того ж дня, перебуваючи в гуртожитку Подільського державного університету, що знаходиться за адресою: м. Кам`янець - Подільський, вул. Ярослава Мудрого, 114А, ОСОБА_6 познайомився з студенткою 2-го курсу Подільського державного університету неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2

27 вересня 2023 року, близько 00 год. 15 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і їх наслідки, діючи умисно, зняв з неповнолітньої ОСОБА_8 лосини та спідню білизну, оголивши таким чином її статеві органи. З метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті він, діючи без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_8 , яка перебувала у безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння, через що в неповній мірі розуміла значення і характер вчинюваних з нею дій, здійснив вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_8 природнім способом, з використанням своїх геніталій.

27 вересня 2023 року, близько 02 год. 00 хв., з метою насильницького задоволення своєї статевої пристрасті, діючи без добровільної згоди неповнолітньої ОСОБА_8 , яка перебувала у безпорадному стані, внаслідок алкогольного сп`яніння, здійснив вагінальне проникнення в її тіло природнім способом з використанням своїх геніталій. Після вказаних протиправних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_8 відчувала під час сну стороннє проникнення у свої статеві органи, прокинулась та почала плакати. Надалі, ОСОБА_6 був виявлений іншими мешканцями гуртожитку на місці події.

У наслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 спричинено ряд тілесних ушкоджень.

28.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова каліфікація - ч. 3 ст. 152 КК України.

09.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, з носінням електронного засобу контролю.

Ухвалу вважає незаконною, оскільки обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим.

На його думку, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю в повній мірі забезпечить виконання завдань кримінального провадження визначених у ст. 2 КПК України та унеможливить будь-який вплив підозрюваного на свідків, потерпілу та інших учасників у вказаному провадженні.

Також, перебування під домашнім арештом дасть можливість ОСОБА_6 продовжити дистанційне навчання у Національному юридичному університеті ім. Я. Мудрого, студентом якого він є.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , яке є особливо тяжким, вчиненим проти статевої свободи та недоторканості неповнолітньої особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років.

Окрім того, перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу та експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та недоторканості неповнолітньої особи, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання в виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років; особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є раніше не судимим, має постійне місце проживання, родину, зокрема, дружину, з якою проживає в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, проте навчається у Національному юридичному університеті ім. Я.Мудрого; перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на експертів, свідків та потерпілу у даному кримінальному проваджені.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на експертів, свідків та потерпілу.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи апелянта про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, що в повній мірі забезпечить виконання завдань кримінального провадження визначених у ст. 2 КПК України, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так, колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді було досліджено матеріали кримінального провадження, надані слідчим, та не встановлено підстав для зміни обраного підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, позитивної характеристики та відсутність судимостей не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також впливати на потерпілу, експертів та свідків, зокрема й за допомогою засобів телефонного зв`язку, або через третіх осіб.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність ізоляції його від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді є законною, підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року, якою застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 березня 2024 року включно, без можливості внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3