Єдиний унікальний номер 722/2381/23
Номер провадження 1-в/722/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК №67 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 звернувся до Сокирянського районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання вказував, що ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку призначеного йому покарання. Під час відбування покарання останній допускав порушення режиму, проте всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. З часу прибуття до СВК і по серпень 2023 року ОСОБА_5 не працював, у зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України та РНОКПП. У вересні, отримавши РНОКПП, ОСОБА_5 працевлаштований вибірником-складальником каменю стінового в гірничій дільниці №1, встановлені норми виробітку виконує. Окрім цього ОСОБА_5 виконував ремонтні роботи в житлових секціях, за що двічі був заохочений. Також, реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія».

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та зазначив, що під час відбування покарання він виконував всю доручену йому роботу. Можливості працевлаштуватися на підприємстві установи він не мав, адже у нього відсутній паспорт громадянина України та РНОКПП. У вересні 2023 року він влаштувався вантажником в шахту, іншої роботи йому не пропонували. Під час робіт погіршився стан його здоров`я, тому він на даний час не працює.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував вказуючи, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом майже всього строку відбування покарання була негативною. Він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання та допустив грубе порушення, яке проявилося у вилученні у нього заборонених предметів. Окрім цього, засуджений ОСОБА_5 , протягом всього строку відбування покарання, не вчинив жодних активних дій, щодо одержання паспорту та РНОКПП, що давало би йому можливість працевлаштуватися, що свідчить про його небажання виконувати будь-які роботи.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому застосування щодо нього ст.81 КК України є передчасним.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та детально матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.02.2020 року за вчинення 23.11.2016 року злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.1 ст.115 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України йому призначено покарання у виді 11-ти років позбавлення волі. На підставі 72 ч.5 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.11.2018 року по 14.02.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 25.05.2020 року вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.02.2020 року, залишено без змін. Крім того, вказаною ухвалою на підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк його перебування під вартою з 24.11.2016 року по 25.05.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно розпорядження вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.02.2020 року набрав законної сили 25.05.2020 року.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 14.02.2020 року. Відповідно, внаслідок зарахування засудженому у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 19.05.2024 року.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 4 місяці 10 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 14.02.2020 року.

За час утримання в слідчому ізоляторі міста Хмельницький допускав порушення режиму відбування покарання, за що в чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у передбаченому законом порядку. Не заохочувався.

Згідно рапорту №77 працівника Хмельницького СіЗО від 21.02.2017 року ОСОБА_5 не піднявся на ранкову перевірку, а продовжував спати на своєму спальному місці. На його зауваження не відреагував (а.о.с.18).

Вказане порушення ОСОБА_5 підтвердив, надавши відповідні письмові пояснення (а.о.с.19).

Згідно рапорту №147 інспектора Хмельницького СіЗО ОСОБА_7 від 13.04.2017 року ОСОБА_5 відмовився виходити з камери №52 для проведення обшуку та технічного огляду, висловлював своє невдоволення з приводу режиму утримання, виражався нецензурною лексикою в сторону представників адміністрації установи на зроблені зауваження реагував агресивно, чим перешкоджав проведенню обшуку (а.о.с. 34-35).

Згідно рапорту №712 інспектора СіЗО ОСОБА_8 від 08.07.2019 року ОСОБА_5 не вийшов з камери, чим порушив розпорядок дня (а.о.с.107).

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» ОСОБА_5 прибув 12.08.2020 року.

12.08.2020 року ОСОБА_5 звернувся до начальника ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» із заявою про небажання брати участь у трудовій діяльності під час відбування покарання (а.о.с.149).

Згідно рапортів начальника СПС №6 ОСОБА_9 та інспектора ОСОБА_10 від 19.02.2021 року ОСОБА_5 пересуваючись по житловій зоні у супроводі старшого днювального відділення №6 курив сигарету у не відведеному для цього місці. На зроблені зауваження не відреагував (а.о.с.182,183).

19.11.2018 року, 18.09.2020 року та 19.08.2021 року адміністративними комісіями одноголосно приймалися рішення про відмову в переведенні засудженого ОСОБА_5 до ДСР та застосуванні ст.ст.81,82 КК України як особі, яка не довела що стає на шлях виправлення, стала на шлях виправлення та не довела свого виправлення відповідно.

28.02.2020 року ОСОБА_5 вчинив грубе порушення режиму відбування покарання, що проявилося у зберіганні заборонених предметів.

Згідно рапорту начальника СПС №6 ОСОБА_9 від 04.10.2021 року ОСОБА_5 знаходячись в житловій секції №2 палив сигарету. На зроблені зауваження не відреагував (Т. ІІ а.о.с.2).

Вказане порушення ОСОБА_5 підтвердив, надавши відповідні письмові пояснення (Т.ІІ а.о.с.3).

Досліджені характеристики засудженого також вказують на те, що ОСОБА_5 роботи з благоустрою установи виконував неохоче та лише під контролем, до виконання вказаних робіт відносився безвідповідально.

Заходи виховного характеру, які проводились у відділенні відвідував під контролем і лише в якості спостерігача. Не завжди робив для себе належних висновків.

Станом на 21.01.2022 року атестаційною комісією визначено ступінь виправлення засудженого ОСОБА_5 як такого, що не став на шлях виправлення (Т.ІІ а.о.с.13).

17.06.2022 року ОСОБА_5 звернувся до начальника установи з заявою про зарахування його до програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» (Т.ІІ а.о.с.16).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку.

В лютому місяці 2021 році закінчив навчальний центр, який функціонує при установі отримавши спеціальність «Машиніст КМГ».

Станом на 03.01.2023 року атестаційною комісією визначено ступінь виправлення засудженого ОСОБА_5 як такого, що дотримується вимог режиму (Т.ІІ а.о.с.48).

В подальшому, 05.10.2022 року та 10.07.2023 року засуджений ОСОБА_5 був заохочений подяками за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Таким чином досліджені судом матеріали особової справи чітко вказують на те, що після поміщення до місць позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 не зробив для себе належних висновків та вперто не бажав стати на шлях виправлення протягом майже всього строку відбування покарання, призначеного судом.

І лише з жовтня 2022 року поведінка засудженого ОСОБА_5 змінилася на краще. Суд вважає, що саме з цього часу почалося його дійсне виправлення.

Проте, як зазначалося судом, для застосування до засудженого такої заохочувальної норми, як ст.81 КК України, сумлінна поведінка і сумлінне відношення до праці мало проявлятися у засудженого з перших днів початку відбування покарання, а не безпосередньо за рік до дати настання пільги.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 12.08.2020 року звернувся до начальника ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» із заявою про небажання брати участь у трудовій діяльності під час відбування покарання.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи засудженого щодо відсутності можливості його працевлаштування з підстав втрати паспорта, наявність якого є обов`язковою для працевлаштування в установ виконання покарань, оскільки вказані доводи спростовуються вищевказаною заявою засудженого про відсутність бажання брати участь у трудовій діяльності. Інших відомостей, які б свідчили про звернення засудженого до адміністрації установи про його працевлаштування, матеріали особової справи не містять.

Доводи засудженого щодо неможливості ним працювати за станом здоров`я спростовуються також довідками начальника медичної частини СВК №67, згідно яких стан здоров`я засудженого задовільний.

Враховуючи викладене, з огляду на всі характеризуючи матеріали особи засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: