Справа № 336/7210/22
Провадження № 1-кп/336/472/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, проходить військову службу за мобілізацією на посаді гранатометника 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони 3 відділу, у військовому званні солдат, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та з угодою про визнання винуватості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по стройовій частині № 53 від 01.04.2022 року солдата запасу ОСОБА_4 з 01.04.2022 року було призначено на посаду стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 76 від 08.05.2022 року солдата ОСОБА_4 переведено з 09.05.2022 року на посаду гранатометника 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, 31.08.2022 року близько 10:00 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від несення служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 , самовільно, без поважних причин залишив місце несення служби м.Оріхів Пологівського району Запорізької області, свої обв`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не вживав. 24.11.2022 року військовослужбовець ОСОБА_4 самостійно з`явився для подальшого проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, в період з 31.08.2022 року по 24.11.2022 року військовослужбовець ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При чому документів, які підтверджували б поважність причин відсутності на службі командуванню ІНФОРМАЦІЯ_3 не надавав.

Під час досудового розслідування, 06.12.2022 року, між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення за ч .5 ст. 407 КК України, про беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення і про визначену сторонами узгоджену міру покарання за ч.5 ст. 407 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Підозрюваний та прокурор також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання вини, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1,4 п.1 ч.4 статті 474 цього Кодексу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного. У вчиненому щиро покаявся та просив суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди та виключні підстави оскарження вироку суду розуміє.

Прокурор та захисник обвинуваченого також просили суд затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін провадження, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним, суд вважає, що укладену під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Під час підготовчого судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди - не встановлено.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану. Узгоджене покарання обвинуваченому, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, неодружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, бажання продовження проходження військової служби, та відсутність обставини, що обтяжують покарання, обставини, що пом`якшують його покарання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 2 (двох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті. Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 474-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, укладену 06.12.2022 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1