Єдиний унікальний номер № 273/502/22
Провадження № 1-кп/0285/321/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………........ ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............… . ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ......................... ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,

кримінальне провадження, внесене 10.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України,

уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області,

який проживає в АДРЕСА_1 , без постійного місця реєстрації,

неодруженого, на утриманні дітей не має, не працює,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02.02.2022 близько 01 год., маючи на меті вчинення крадіжки чужого майна, прибув до домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, потягнув металевий засув дерев`яних дверей літньої кухні та зайшов всередину, звідки таємно, шляхом демонтажу викрав пічну плиту з п`ятьма кільцями-конфорками вартістю 675 гривень, яка належить ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 з вказаними викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнового збитку на суму 675 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно викрав пічну плиту з конфорками за обставин, викладених в обвинувальному акті, згоден з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасником процесу не оспорюються.

Потерпіла у кримінальному провадження ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними актового запису про смерть №74 від 26.04.2022, виданого виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення, кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням до нього ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого; його характер;

дані про особу винного, який раніше судимий 03.03.2022 за ч.1 ст.162 КК України; на обліку у лікаря психіатра не перебуває, в той же час з 1999 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується негативно;

положення ст.ст.50, 65 КК України.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а відтак, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.3 ст.185 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав та усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, - суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Крім того, суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 03.03.2022 Баранівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.Злочин за даним вироком ОСОБА_4 вчинив до засудження за попереднім вироком. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання, окрім інших, у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Таким чином, покарання, призначене за зазначеним вироком відносно ОСОБА_4 , слід допустити до самостійного виконання, що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за №СЕ-19/106-22/1646-ТВ від 21.02.2022 в сумі 686, 48 грн підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи

та не виїжджати за межі України без його погодження.

Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 03.03.2022 у справі №273/379/22 за ч.1 ст.162 КК України, за яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн, виконувати самостійно.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в дохід держави за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 686,48 грн.

Речові докази: зимову куртку з рукавичками, які упаковані в спец.пакет №EXP0458550 та знаходяться в камері зберігання речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, знищити; пічну плиту, повернуту ОСОБА_5 , залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або отримання його копії.

Головуюча суддя ОСОБА_1