Справа № 461/1209/24
Провадження № 1-кс/461/967/24
15.02.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
Слідчий просить суд накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29252867) загальна площа 65.4 кв.м. житлова площа 31.5 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_3 ;
- нежитлове приміщення №71 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29253127) загальна площа 17 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_4 .
Клопотання вмотивоване наступним. 09 лютого 2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у користуванні та власності підозрюваного ОСОБА_4 з метою виконання завдань кримінального провадження. Зважаючи на те, що в ході проведення досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, що неможливо без накладення арешту на майно в ході проведення досудового розслідування, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Тому, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 131, ст. 170 КПК України, слідчий просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на це майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Власник майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України про розгляд клопотання не повідомлявся.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити.
Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України та сприяння незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний, кордон України, 09.02.2024, у період часу з 14 год 00 хв. по 14 год. 08 хв., перебуваючи на території ТЦ «Метро» що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 300, отримав від ОСОБА_7 через ОСОБА_5 для себе ОСОБА_6 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 09.02.2024 становить 375 700 грн., за організацію незаконного переправлення його ( ОСОБА_7 ) через державний кордон України та за сприяння порадами (щодо деталей перетину державного кордону), надання засобів (документів, що надають право на перетин державного кордону особі призовного віку під час дії воєнного стану), внесення інформації щодо ОСОБА_7 до електронної системи «Шлях» та усунення перешкод для незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України під час дії воєнного стану з метою виїзду за межі України.
Тобто ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
09 лютого 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Жовте, Слов`яносербського району, Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколами допитів ОСОБА_7 ;
- протоколом ідентифікації грошових коштів від 09.02.2024;
- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві приватної власності належить:
- квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29252867) загальна площа 65.4 кв.м. житлова площа 31.5 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_3 ;
- нежитлове приміщення №71 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29253127) загальна площа 17 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_4 .
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим, воно ґрунтується на вимогах закону. Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваному є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29252867) загальна площа 65,4 кв.м. житлова площа 31,5 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_3 ;
-нежитлове приміщення № 71 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29253127) загальна площа 17 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1