УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000748 внесеного до ЄРДР 25.09.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, українець, громадянин України, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000748, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

У вересні 2023, точну дату досудовим розслідуванням не установлено, у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник спільний умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 шляхом їх вимагання під погрозами заподіяння смерті або тяжких тілесних ушкоджень, а також знищення майна.

На виконання спільного умислу ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_9 17.09.2023 під час зустрічі в кафе «Солоха» по вул. Польовій, 5, у

м. Немирові Вінницького району Вінницької області, висунули ОСОБА_10 , вимогу про виплату грошових коштів у загальній сумі 8140 доларів США, з яких 134000 грн складали витрати на транспортування сої, а решта суми зі слів ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 складала розмір втраченої (упущеної) вигоди.

З метою досягнення спільної мети, яка полягала у незаконному вимаганні грошових коштів з ОСОБА_10 , для створення видимості наявності у нього боргу ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебуваючи у вищезазначеному кафе, наказали ОСОБА_10 власноручно написати боргову розписку про те, що він нібито винен ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 8140 доларів США.

Пізніше, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, члени групи повідомили ОСОБА_10 про те, що зазначену ним в розписці суму боргу збільшено на 800 доларів США, а тому, загальний розмір боргу, який ОСОБА_10 має сплатити, становить 9000 доларів США.

Надалі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, під час телефонних розмов та особистих зустрічей з ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, розуміючи відсутність правових підстав вимагати грошові кошти, висловлюючи погрози застосуванням насильства, які сприймались ним як реальні, діючи із єдиним злочинним умислом, за попередньою змовою групою осіб, неодноразово висували ОСОБА_10 вимоги про повернення неіснуючого боргу в загальній сумі 9000 доларів США.

Зокрема, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення та збагачення інших учасників групи, на виконання спільного злочинного плану, маючи умисел на вимагання чужого майна, погрожуючи ОСОБА_10 застосуванням насильства, під час особистої зустрічі поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин 25.09.2023 та в ході телефонних розмов приблизно о 13 годині 30 хвилин 25.09.2023 та о 18 годині 00 хвилин 27.09.2023, а також 27.09.2023 під час телефонної розмови приблизно о 18 годині, погрожуючи вбивством, висувнув вимогу ОСОБА_10 передати йому та іншим учасникам групи грошові кошти у сумі 9000 доларів США.

ОСОБА_7 , спілкуючись із ОСОБА_10 , в ході особистої зустрічі поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин 25.09.2023 та під час телефонної розмови приблизно о 13 годині 30 хвилин 25.09.2023, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення та збагачення інших учасників групи, на виконання спільного злочинного плану, маючи умисел на вимагання чужого майна, погрожуючи ОСОБА_10 застосуванням насильства, висував вимогу передати йому та іншим учасникам групи грошові кошти у сумі 9000 доларів США. При цьому, 25.09.2023 під час особистої розмови з ОСОБА_10 поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_7 з метою забезпечення підкорення ОСОБА_10 його незаконним вимогам попередив про негативні наслідки щодо цілісності належного ОСОБА_10 та його близьким родичам нерухомого майна у випадку відмови передачі грошових коштів.

ОСОБА_4 під час телефонної розмови приблизно о 21 годині 20 хвилин 04.10.2023, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на виконання спільного злочинного плану, маючи умисел на вимагання чужого майна, погрожуючи ОСОБА_10 у завуальованій формі убивством, висунув вимогу передати йому та іншим учасникам групи грошові кошти у сумі 9000 доларів США.

ОСОБА_8 під час особистої зустрічі поблизу супермаркету «АТБ» по вул. Горького, 82, у м. Немирові приблизно о 14 годині 10 хвилин 25.09.2023 та під час телефонної розмови приблизно о 18 годині 27.09.2023 при висловлюванні іншими учасниками групи погроз застосування насильства, маючи умисел на вимагання чужого майна, підтверджував суму неіснуючого боргу у розмірі 9000 доларів США, а під час телефонної розмови о 15 годині 25 хвилин 05.10.2023, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , особисто висловлював ОСОБА_10 погрози застосуванням насильства, висуваючи вимогу передати грошові кошти йому та іншим учасникам групи.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у період часу з середини вересня 2023 року до початку жовтня 2023 року, діючи за попередньою змовою, погрожуючи вбивством, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та знищенням майна, вимагали у ОСОБА_10 грошові кошти в загальній сумі 9000 доларів США.

На підставі здобутих доказів 03.11.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимаганні, вчиненому в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2023;

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25.09.2023;

Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії від 05.10.2023;

Протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії від 06.10.2023;

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна та під загрозою суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 протягом тривалого часу знайомий із потерпілим у даному кримінальному провадженні та обізнаний про його контакти та місце проживання, то перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження останній постійно погрожував вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому, що вказує на насильницький характер його дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами, а тому, також існує ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде мати можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, тому слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, вказали, що підозра необгрунтована, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також погрози останнього до потерпілого про застосування насильства, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із погрозою застосування насильства, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 01 січня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити до 01 січня 2024 року.

Організацію затримання ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_11