Справа № 639/7238/23
Провадження № 1-кп/639/591/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2023 за №0001062, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 12.09.2023 приблизно о 15:00 год., перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля «ВАЗ-2108» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю не менше 30 км/год. по вул. Москалівській зі сторони вул. Гольдбергівської в напрямку вул. Конєва в м. Харкові, перетинаючи пішохідний перехід, розташований в районі буд. 41 по вул. Москалівській м. Харкова, в порушення вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, де перед ним вже знижував швидкість інший транспортний засіб, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу малолітньому пішоходу ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля, та допустив на нього наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота у вигляді розриву селезінки, яка ускладнилася внутрішньочеревною кровотечею, і призвела до її видалення, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/547-A/23 від 17.10.2023 належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку комплексної судової експертизи звуко- та відеозапису, та автотехнічної експертизи №KCE-19/121-23/22233 від 21.11.2023, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВА3-2108» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 є невідповідності вимогам п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які перебували, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з даною ДТП.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції відповідної частини статті КК України, а також про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 його мати ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_5 після ДТП постійно цікавився станом здоров`я її сина, надавав матеріальну допомогу. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 вона не має, цивільний позов не подавала.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Зазначив, що вчинив ці дії не умисно і дуже шкодує про те, що сталося. Висловив свої вибачення перед потерпілим та його законним представником, хоч потерпілий і не брав особисту участь у судовому розгляді.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та його наслідки, особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, його критичне ставлення до вчиненого (попросив вибачення у потерпілого та його законного представника, після ДТП постійно цікавився станом здоров`я потерпілого та надавав матеріальну допомогу), обставини, що пом`якшують покарання, - повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора та законного представника потерпілого (яка не мала до ОСОБА_5 претензій матеріального чи морального характеру, цивільний позов не заявляла) щодо виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування основного покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2023 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

Враховуючи те, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не змінилися обставини та ризики, які стали підставою для його обрання, суд уважає необхідним залишити без змін обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу залишити у виді особистого зобов`язання без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення:

судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/21556-ІТ від 30.10.2023 у розмірі 2868,00 грн.;

комплексної експертизи матеріалів і засобів звуко- та відеозапису та авто технічної експертизи № КСЕ-19/121-23/22233 від 21.11.2023 у розмірі 7170,00 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 у справі № 953/8672/23, провадження № 1-кс/953/7237/23 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 , а саме: легковий автомобіль «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- транспортний засіб автомобіль «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 повернути власнику;

- відеозапис ДТП від 12.09.2023, записаний на CD диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1