УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000739 від 12.07.2023,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 101041/23) клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000739 від 12.07.2023.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, слідчий зазначає про таке.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000739 від 12.07.2023 за підозрою ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Іспанії ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку отримав посвідку № НОМЕР_1 від 13.06.2018 на постійне проживання на території України, яку використовував, періодично перебуваючи на території України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванні час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадянина Іспанії ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою власного збагачення виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу кокаїн на території м. Києва, після чого він визначив таку діяльність як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів.

Переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу кокаїн, з метою власного збагачення, ОСОБА_5 де ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 28.09.2023 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, масою 0,602 г., яку почав незаконно зберігати при собі з метою його подальшого незаконного збуту.

Так, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, 28.09.2023, приблизно о 16 год. 25 хв. ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку за адресою власного проживання: АДРЕСА_1 з корисливих мотивів незаконно збув ОСОБА_7 порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, масою 0,602 г., що згідно Таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 є невеликим розміром, розфасовану у білий поліетиленовий згорток, який в свою чергу поміщений в картонну пачку з під цигарок із написом «HEETS» із червоним забарвленням, за грошові кошти в сумі 130 доларів США.

Крім того встановлено, що продовжуючи реалізувати свій злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу кокаїн, з метою власного збагачення, ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 25.10.2023 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, яку почав повторно незаконно зберігати при собі за адресою власного проживання АДРЕСА_2 з метою її подальшого незаконного збуту.

Так, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, 25.10.2023, приблизно о 14 год. 06 хв. ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку за адресою власного проживання: АДРЕСА_1 з корисливих мотивів повторно незаконно збув ОСОБА_7 частину раніше незаконно придбаної порошкоподібної речовини, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - кокаїн, розфасовану у білий поліетиленовий згорток, який в свою чергу поміщений в картонну пачку з під цигарок із написом «Marlboro» із червоним забарвленням, за грошові кошти в сумі 300 доларів США, після чого продовжив повторно незаконно зберігати за адресою власного проживання: АДРЕСА_2 з метою незаконного збуту решту раніше незаконно придбаної порошкоподібної речовини, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений кокаїн, яку 25.10.2023 виявлено та вилучено у ОСОБА_5 де ОСОБА_6 під час проведення обшуку за місцем проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Кокаїн, згідно Постанови КМУ від 06.05.2000 за №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорі» Списку №1 наркотичних засобів, обіг яких обмежено, в Таблиці №2, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Так, 25.10.2023 о 14 год. 10 хв. (фактичний час затримання) на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , громадянина Іспанії, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У подальшому, 25.10.2023 ОСОБА_5 де ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.

25.10.2023 в ході проведення обшуку в автомобілі «PEUGEOT 206» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.10.2023 вказаний автомобіль було вилучено.

26.10.2023 постановою слідчого вищевказані виявлені та вилучені речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку викладеним, з метою недопущення його відчуження до винесення остаточного рішення суду у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 170 України.

У судове засідання слідчий не з`явився, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового засідання. Водночас, слідчий подала через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій зазначила, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник власника майна у судове засідання також не з`явився, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового засідання. Водночас, адвокат ОСОБА_9 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000739 від 12.07.2023.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської міської прокуратури.

25.10.2023 ОСОБА_10 де ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 761/37870/23 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі PEUGEOT 206», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 де ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою його вилучення, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, а також вилучення речей, які можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, зокрема: наркотичні засоби, психотропні речовини та їх аналоги, грошові кошти, здобуті внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, речі та документи (електронні ваги, пакети для фасування із пазовими застібками тощо), що містять відомості про вчинення ОСОБА_5 де ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, та їх аналогів.

Відповідно до протоколу обшуку від 25.10.2023, виявлено та вилучено автомобіль «PEUGEOT 206», д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_10 де ОСОБА_6 належить автомобіль «PEUGEOT 206» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_3 .

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та з метою забезпечення конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення..

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 26.10.20223 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 26.10.2023, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000739 від 12.07.2023 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «PEUGEOT 206» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя Олена ЧАЙКА