ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.10.2023 про відхилення клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000481 від 15.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в :

указаною ухвалою слідчого судді відхилено клопотання прокурора в кримінальному провадженні про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), НОМЕР_3 (євро) та НОМЕР_4 (українська гривня), відкритих ПАТ Боровицьке, в Черкаському ГРУ АТ КБ Приватбанк, МФО 354347, з посиланням на його необґрунтованість та недоведеність прокурором розміру збитків у кримінальному провадженні та пред`явлення певній особі підозри.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання про накладення арешту на грошові кошти.

Зазначає, що на вказаних у клопотання прокурора рахунках можуть перебувати кошти, отримані від реалізації рибної продукції, здобутої злочинним шляхом, отже відхилення клопотання про накладення арешту на майно не забезпечить можливість виконання спеціальної конфіскації та досягнення цілей кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з указаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на грошові кошти на рахунках, зазначаючи, що СВ Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 15.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України.

Так в ході здійснення оперативно-розшукових заходів, встановлена інформація, що група осіб, серед яких є посадові особи суб`єктів господарювання, в умовах воєнного стану на території Черкаського району Черкаської області, здійснюють промисловий вилов біоресурсів із порушенням вимог чинного законодавства, що виражається у перевищенням квот на добування водних біоресурсів, з приховуванням в обліковій документації фактичних обсягів виловленої риби, чим завдають збитків державі.

Разом з тим, оперативними працівниками УКР ГУНП в Черкаській області отримано інформацію про те, що група осіб на території Черкаського району Черкаської області незаконно займається рибним промислом в об`ємах, що заподіює істотну шкоду.

Під час досудового розслідування на виконання доручення, наданого оперативному підрозділу УКР ГУНП в Черкаській області, в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення осіб, які можуть бути причетними до скоєння зазначених вище злочинів, встановлено коло осіб, які вчиняють вказані кримінальні правопорушення, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який у власному користуванні має мобільні телефони з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та являється засновником/директором ТОВ «САПТРІН 2005» , розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Остафія Дашкевича, 34/31, засновником/директором ПАТ «Боровицьке» , розташованого за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Боровиця, вул. Крилівська, 184 та засновником ПП «Отава» ЕДРПОУ 32643025, розташованого за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Худяки, вул. Придніпровська, буд.№8.

ОСОБА_7 , користуючись своїм службовим становищем, з метою власного збагачення, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, надає вказівки підпорядкованим особам щодо вилову та подальшого збуту риби, з порушенням вимог чинного законодавства, а також з перевищенням встановлених державою квот, чим спричиняє своїми діями матеріальні збитки у великих розмірах.

Вказана вище злочинна діяльність здійснюється на наступних рибних бригадах, які знаходяться на орендованих ПАТ «Боровицьке», ТОВ «Саптрін 2005», ПП «Отава».

Разом з тим, ОСОБА_7 залучив до даної діяльності ряд інших осіб, які активно сприяють вчиненню ним злочинної діяльності.

Відповідно до відповідей на запити до Державного агентства меліорації та рибного господарства України встановлено, що ПАТ «Боровицьке» код за , ТОВ «Саптрін 2005» код за , ПП «Отава» код за , уклало договори на право спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, за результатами аукціонів Держрибагенства та суб`єктами господарювання на 2023 рік, згідно яких ПАТ «Боровицьке» встановлено таку загальну кількість дозволеної квоти на вилов біоресурсів 216,203 т, ПАТ «Саптрін 2005» - 64,128 т, а ПП «Отава» - 64,128 т.

Окрім цього, в ході досудового розслідування з Державного агентства меліорації та рибного господарства України в порядку ст.93 КПК України, витребувано інформацію, щодо подання звітності ПАТ «Боровицьке», ТОВ «Саптрін 2005», ПП «Отава» звітності про обсяги добутих (виловлених) водних біоресурсів у Кременчуцькому водосховищі, а саме:

ПАТ «Боровицьке» за 2023 рік подала наступні звітності на 3 (три) риббригади, розташованих на зазначених вище земельних ділянках в с. Боровицьке, с. Сагунівка, с. Тіньки: станом на 14.07.2023 загальна кількість виловлених біоресурсів 37,100 т.

ТОВ «Саптрін 2005» станом на 14.07.2023 загальна кількість виловлених біоресурсів 8,283 т.

ПП «Отава» станом на 14.07.2023 загальна кількість виловлених біоресурсів 11,708 т.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а саме обстеження публічно недоступного місця, аудіо, відео контроля особи в місцях відвантаження, зважування, фасування та зберігання біоресурсів на територіях риб бригад.

Згідно дослідження розсекречених протоколів за результатами проведення вказаних негласних слідчих розшукових дій, які проводилися в період часу з 10.03.2023 до 24.07.2023 встановлені такі обставини:

Риббригада, яка здійснює свою діяльність на земельній ділянці :03:000:0001, розташована в с. Боровицьке Чигиринського району Черкаської області у пункті прийому біоресурсів, за вказаний вище період прийняла 1994 ящиків з рибою, кожен ящик приблизною ємкістю 25 кг., тобто близько 49,85 тон біоресурсів, що свідчить про явне перевищення вилову біоресурсів, згідно поданої звітності до Державного агентства меліорації та рибного господарства України станом на 14.07.2023.

Риббригада, яка здійснює свою діяльність на земельній ділянці :03:000:0001, розташована в с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області у пункті прийому біоресурсів, за вказаний вище період прийняла 378 ящиків з рибою, кожен ящик приблизною ємкістю 25 кг., тобто близько 11 тон біоресурсів, що свідчить про явне перевищення вилову біоресурсів, згідно поданої звітності до Державного агентства меліорації та рибного господарства України станом на 20.04.2023.

Риббригада, яка здійснює свою діяльність на земельній ділянці :04:000:0004, розташована в с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області у пункті прийому біоресурсів, за вказаний вище період прийняла 903 ящиків з рибою, кожен ящик приблизною ємкістю 30 кг., тобто близько 26,7 тон біоресурсів, що свідчить про явне перевищення вилову біоресурсів, згідно поданої звітності до Державного агентства меліорації та рибного господарства України станом на 15.07.2023;

Окрім цього, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно абонентського номеру НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_7 , встановлено розмови, в ході яких вказана особа, наказує працівнику однієї з риб бригад не зазначати до офіційних журналів про кількість виловлених біоресурсів. Також, в ході розмов зафіксовано факт видобутку підприємствами, засновником яких є ОСОБА_7 , вилов біоресурсів близько 7 тон. за тиждень, що свідчить про явне перевищення квоти встановленої управлінням меліорації.

Також, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно вказаних вище фігурантів, зафіксовані розмови, які свідчать про причетність останніх до злочинної діяльності, пов`язаної з промисловим виловом біоресурсів із порушенням вимог чинного законодавства

Таким чином, отримані в ході досудового розслідування відомості свідчать про те, що вказані вище особи, здійснюють промисловий вилов риби із порушенням вимог законодавства, а саме з перевищенням дозволених Державного агентством меліорації та рибного господарства України квот на об`єми вилову риби та приховуванням до облікових документів фактичної кількості виловлених біоресурсів, які транспортуються та зберігаються у ПАТ «Боровицьке» код за , розташованого за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Боровиця, вул. Крилівська, 184.

Встановлено, що для здійснення своєї діяльності (в тому числі і протиправної) ПАТ «Боровицьке» використовує банківські рахунки відкриті в Черкаському ГРУ АТ КБ Приватбанк, а саме: НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), НОМЕР_3 (євро) та НОМЕР_4 (українська гривня).

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що на теперішній час на указаних вище рахунках можуть знаходитись кошти, отримані від реалізації рибної продукції здобутої злочинним шляхом.

Прокурор у поданому клопотанні вказує про необхідність накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках з метою забезпечення подальшої спеціальної конфіскації.

Питання застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно регламентується положеннями ст. 170 КПК України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Тобто вказаними нормами кримінального процесуального законодавства виокремлено такі складові арешту майна як обмеження особи у реалізації права відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Далі, пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення спеціальної конфіскації, про що зазначає прокурор у поданому клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (для забезпечення спеціальної конфіскації), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У свою чергу ч.1 ст.96-2 КК України встановлює, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Частина 4 статті 96-2 КК України передбачає, що гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів».

Слід врахувати також, що верховенство права, як один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У даному випадку з матеріалів судового провадження вбачається, що прокурор порушує питання про накладення арешту на кошти на рахунках особи, яка не є стороною (учасником) кримінального провадження, тобто є третьою особою за положеннями ч.4 ст.96-2 КК України та ч. 4 ст. 170 КПК України.

При цьому вказаними положеннями як матеріального так у процесуального права передбачено, що накладення арешту на майно третьої особи можливе за доведення сукупності таких обставин така особа набула майно (грошові кошти) безоплатно та знала або повинна була знати, що такі кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (ч.1 ст.96-2 КК України).

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 96-2 КК України майно третьої особи може підлягати спеціальній конфіскації, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, зокрема, безоплатно і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Відтак, для висновків про обґрунтованість тверджень прокурора у поданому клопотанні про наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти третьої особи стороні обвинувачення слід довести, що такі кошти нею отримано від злочинної діяльності певного підозрюваного про що така особа знала, або повинна була знати.

Проте подане слідчому судді клопотання обґрунтованих тверджень про існування вказаних вище обставин не містить та не доводить, що грошові кошти на вказаних прокурором у клопотанні рахунках є коштами, отриманими від злочинної діяльності, та наданими безоплатно власнику таких рахунків.

Зокрема, прокурором не вказано хто саме здійснював злочинну діяльність (відсутній підозрюваний) та який саме неправомірний прибуток було отримано такою особою, а також не зазначено який саме розмір збитків завдано державі, отже визначити яка саме сума коштів має бути арештованою на даний момент не можна.

Обґрунтованих заперечень щодо таких висновків суду подана прокурором апеляційна скарга не містить та не доводить існування передбачених процесуальним законодавством підстав для накладення арешту на грошові кошти третьої особи з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді від 12.10.2023 про відхилення клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.10.2023 про відхилення клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000481 від 15.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді