Справа № 463/9837/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_13
Провадження № 11-кп/811/1135/23 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000153 від 19 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2023 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою задоволено. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 відмовлено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на два місяці. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід тримання під вартою на два місяці. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід тримання під вартою на два місяці. Строк дії ухвали становить два місяця, тобто до 05 січня 2024 року включно.

Судове рішення мотивоване тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 2 місяці.

На таку ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали, оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід.

Вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що при проголошені оскаржуваної ухвали був відсутнім, відомо про наявність такої йому стало 08 листопада 2023 року з моменту оприлюднення такої у Єдиному державному реєстрі судових рішень, останній день строку на оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2023 року припадав на вихідний день, а отже апеляційна скарга подається у перший робочий день після такого, що є поважною причиною на поновлення строків на подання апеляційної скарги .

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що до ОСОБА_5 повинен бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу, оскільки жоден наданий суду доказ прямо чи опосередковано не вказує про вчинення саме ОСОБА_5 інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення. Судом першої інстанції не взято до уваги вік, стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; його репутацію; майновий стан; наявність судимостей. Підкреслює, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, до затримання працював, виявив бажання на захист України у лавах ЗСУ. А пред`явлена ОСОБА_5 підозра - є необґрунтованою.

У зв`язку із наявністю у ОСОБА_5 військового досвіду, його придатністю до проходження військової служби, бажанням взяти участь у захисті територіальної цілісності України у війні проти Росії та відсутністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України просить суд розглянути можливість скасування ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період для участі у військових діях щодо захисту територіальної цілісності України.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали суду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2022 року, то матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, таких вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Так, встановлено, що на розгляді у Личаківському районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000153 від 19 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_9 за п.п 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 за4 ст. 187 КК України,

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та продовживши обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, вірно врахував особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, з огляду на високу вірогідність переховування від суду, впливу на свідків, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобіганні ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки, наведені ризики, можуть бути розцінені ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Так, на переконання колегії суддів, обраний судом запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри не виходить за межі розумності, є відповідним і достатнім у цьому кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційним судом не отримано відомостей щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів ризики, встановлені стороною обвинувачення та судом, існують та виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання колегії суддів, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а апелянтом не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Доводи апелянта правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскаржувана ухвала є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Крім цього, колегія суддів щодо апеляційних доводів про необхідність скасування ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період для участі у військових діях щодо захисту територіальної цілісності України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 616 КПК України: У разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тому враховуючи норми ч.1 ст. 616 КК України, не має права на звернення до прокурора з клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 06 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2023 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3