Справа № 638/5928/18
Провадження № 1-кп/638/440/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання про закриття об`єднаного кримінального провадження стосовно:

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001052 від 15.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Стаханов Луганської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.127 КК України,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.127 КК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 16 січня 2017 року ОСОБА_4 на підставі усного договору з ОСОБА_6 влаштувалась доглядальницею за її донькою неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом дитинства підгрупи «А» з захворюванням «ДЦП», тобто дитячий церебральний параліч. В обов`язки ОСОБА_4 входило піклування та догляд за дитиною вдома за адресою: АДРЕСА_3 у період відсутності матері ОСОБА_6 .

Так, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , 13.03.2018 року більш точний час встановити під час досудового розслідування не виявилось можливим, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння фізичного та морального страждання неповнолітній ОСОБА_7 , шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою залякування, покарання за неслухняну поведінку та дискримінації, а саме обмеження прав внаслідок інвалідності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.03.2018 року о 15.53 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також захист від усіх форм фізичного та психічного насильства, та в порушення ст.ст.7, 15 Конвенції про права осіб з інвалідністю, якими гарантується забезпечення повного здійснення дітьми з інвалідністю всіх прав людини й основоположних свобод нарівні з іншими дітьми, свобода від катувань і жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження та покарання, діючи умисно, відкритою долонею правої руки нанесла поспіль більш ніж 10 ударів по оголеним ногам неповнолітньої ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, 14.03.2018 року протягом дня, перебуваючи наодинці з неповнолітньою потерпілою, ОСОБА_4 нанесла останній відкритою долонею руки більш ніж 10 ударів в область живота, більш ніж 10 ударів в область стегон та більш ніж 30 ударів в область обличчя, а також численні удари в область інших частин тіла шиї, рук, потилиці, пліч, вимагаючи від неповнолітньої ОСОБА_7 говорити з нею, відповідати на запитання та виконувати інші команди. Крім того, взявши до рук стакан з рідиною та трубочку для коктейлю, вставила її до рота потерпілої та примушувала пити воду, затискаючи пальцями їй ніс, продовжуючи таким чином свої насильницькі дії, нанесла більш ніж 10 ударів розчіскою в область голови, періодично смикала неповнолітню ОСОБА_7 за різні частини тіла, штовхала її та скинула з ліжка на підлогу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 15.03.2018 року протягом дня, перебуваючи наодинці з неповнолітньою потерпілою, ОСОБА_4 нанесла останній відкритою долонею руки більш ніж 10 ударів в область обличчя, 1 удар в область живота, періодично хватаючи останню за ноги, притискаючи її руки до ліжка та трясучи останню, чим завдала неповнолітній ОСОБА_7 фізичні та моральні страждання.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1877/2018 від 03.04.2018 року неповнолітній ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження у вигляді синця у ділянці проекції лівого плечового суглобу, садна на слизовій оболонці лівої щоки і крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, що належать до легких тілесних ушкоджень.

Від захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття провадження в порядку п.2 ч.1 ст. 49 КК України, обґрунтовуючи, тим, що сплив строк давності за вчинений обвинуваченою кримінальний злочин.

Прокурор не заперечував проти поданого клопотання.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні не заперечували проти поданого клопотання.

Потерпіла та її захисник у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи містяться письмові заперечення на клопотання про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинуваченій судом роз`яснено, що застосування до неї положень статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення її від кримінальної відповідальності, з чим остання погодилась.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому у відповідності до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_4 , передбачене ч.1 ст.127 КК України, є нетяжким злочином, на момент його вчинення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину.

Під давністю притягнення до кримінальної відповідальності розуміють закінчення вказаних у кримінальному законі строків після вчинення злочину, внаслідок чого особа, що його вчинила, звільняється від кримінальної відповідальності. Для застосування інституту давності притягнення до кримінальної відповідальності необхідна наявність таких передбачених законом умов: сплив встановлених ст. 49 КК строків; відсутність обставин, які порушують їх перебіг; згода обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Так, санкція ч.1 ст. 127 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину та до внесення змін Законом № 2812-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення відповідальності за катування» передбачала позбавлення волі від двох до п`яти років.

Після набрання законної сили 29.12.2022 року Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення відповідальності за катування» санкція статті 127 частини 1 передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років, тобто відбулось посилення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тобто, судом встановлено, що на момент вчинення обвинуваченою злочину, від відносився до нетяжкого у відповідності до класифікації, встановленою ст. 12 КК України.

Також Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення відповідальності за катування» від 01.12.2022 року внесено зміни і до ст. 49 КК України, зокрема ч.5 передбачено, що давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Так, законодавцем передбачена пряма заборона щодо застосування строків давності до вчинення катування, передбаченого ч.3 ст. 127 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 127 КК України, тож конкретизувавши статтю 127 КК України, законодавець фактично дозволив застосовувати строки давності до катування, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 127 КК України, що свідчить про зміни, що поліпшують становище особи.

Згідно ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, у вчиненні якого вона обвинувачується, минуло понад п`ять років а відповідно строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України закінчилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст.284-286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.127 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001052 від 15.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.127 КК України - закрити.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні №0001052 від 15.03.2018 року віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий суддя: