Справа № 164/189/24
п/с 1-кп/164/97/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року Селище Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференцзв`язку),

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селище Маневичі кримінальне провадження №0000156 від 26 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони погодились, що кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин: приблизно 24 червня 2021 року (більш точної дати досудовим слідством не встановлено), близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи в ландшафтному заказнику місцевого значення «Майдан», утвореного рішенням Волинської обласної ради від 03 грудня 2002 року № 4/5 «Про збереження і розвиток природно-заповідного фонду області», що відповідно до ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» відноситься до заказника та територія якого входить до складу природно-заповідного фонду України, розташованому за с. Бережниця Камінь-Каширського району Волинської області, а саме у лісовому масиві у кварталі № 40 виділі № 23 Бережницького лісництва ДП «Волинський військовий лісгосп» , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, незаконно, без спеціалізованого дозволу на використання лісових ресурсів, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою бензопили марки «SHTIL», зрізав до ступеня припинення росту, відокремивши їх повністю від кореня, 8 дерев породи «сосна звичайна» з діаметрами пнів 32 см, 32 см, 34 см, 34 см, 36 см, 36 см, 36 см, 46 см, внаслідок чого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» спричинив істотну шкоду державним інтересам в особі ДП «Волинський військовий лісгосп» та навколишньому природному середовищу на загальну суму 16 314 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 порізав тією ж бензопилою зазначені стовбури дерев на частини (загальною кубомасою 4,0 м3), однак забрати їх з місця незаконної порізки не виявилось за можливе, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України незаконній порубці дерев у лісах, вчиненій на території природно заповідного фонду.

24 січня 2024 року між керівником Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000156 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, вчиненого ним за вищевикладених обставин у повному обсязі згідно з обвинувальним актом.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки із застосуванням до нього звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік 6 місяців.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінальногоправопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення про підозру, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 3 ст. 246 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам Закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та укладена за наявності письмової згоди потерпілого.

Також судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, кожного зокрема, які просили затвердити угоду, суд вважає, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданих збитків, що підтверджується відповідною квитанцією (а.п.33).

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів, цивільний позов у справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 січня 2024 року між керівником Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000156 від 26 червня 2021 року ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, призначивши покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: зрізи пнів № 1-8 дерев породи сосна (сухостійна), зрізи комлевих частин відрізків № 4-8 стовбурів дерев породи сосна (сухостійна), загальною кубомасою 4 м3 та зріз верхівки № 3 стовбура дерева породи сосна (сухостійна), дві дерев`яні палиці повернути Бережницькому лісництву ДП « Волинський військовий лісгосп».

Витрати на залучення експертів, цивільний позов у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1