Провадження № 1-кс/344/8278/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000010, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що у лютому 2023 року, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незважаючи на умови воєнного стану, з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, під приводом повернення неіснуючого боргу, вирішив вчинити вимагання грошових коштів в сумі 6000 доларів США у ОСОБА_9 , з погрозою насильства над її близькими родичами, а саме сином ОСОБА_10 .

Так, у кінці лютого 2023 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , зателефонував на мобільний телефон до ОСОБА_9 , де будучи об`єднаними спільним злочинним умислом щодо заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, під приводом повернення неіснуючого боргу, пред`явив їй вимогу передати їм грошові кошти в сумі 6 000 доларів США з погрозою застосування насильства над її близькими родичами, а саме сином ОСОБА_10 .

У подальшому, з метою реалізації злочинного умислу, з кінця лютого 2023 року по 23 червня 2023 року, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , неодноразово дзвонив на мобільний телефон до ОСОБА_9 , де погрожуючи останній застосуванням насильства щодо її близьких родичів, а саме сина ОСОБА_10 , продовжував вимагати передати їм грошові кошти в сумі 6 000 доларів США.

17 липня 2023 року ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, прибули до місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_1 , де під приводом повернення неіснуючого боргу, продовжили вимагати передати їм грошові кошти в сумі 6000 доларів США, з погрозою застосування насильства над її близькими родичами, а саме сином ОСОБА_10 та визначили, що у подальшому щомісяця сума зростатиме через нарахування відсотків.

Крім того, 28 липня 2023 року ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, повторно прибули до місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_1 , де під приводом повернення неіснуючого боргу, знову пред`явили вимогу передати грошові кошти із нарахованими ними відсотками в сумі 6500 доларів США, з погрозою застосування насильства над її близькими родичами, а саме сином ОСОБА_10 .

08 жовтня 2023 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи об`єднаними спільним злочинним умислом щодо заволодіння чужим майном, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, повторно прибув до місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_1 , де під приводом повернення неіснуючого боргу, пред`явив вимогу передати грошові кошти із нарахованими ними відсотками в сумі 6750 доларів США, з погрозою застосування насильства над її близькими родичами, а саме сином ОСОБА_10

13 жовтня 2023 року потерпіла ОСОБА_9 сприймаючи зазначені погрози дійсними і реальними, усвідомлюючи, що у випадку ігнорування висунутих їй вимог щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 застосують насильство щодо її сина ОСОБА_10 , неподалік будинку АДРЕСА_1 , передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6750 доларів США, що згідно курсу НБУ становлять 245632,5 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, із погрозою насильства, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 в сумі 6750 доларів США, що згідно курсу НБУ становлять 245632,5 гривень, чим завдали їй значну шкоду, оскільки відповідно до ч. 2 примітки статті 185 КК України спричинили збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

13 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Манява, Богородчанського району, Івано-Франківської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над близькими родичами потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, що завдали значної шкоди потерпілому, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілої, протоколом обшуку, протоколами за результатами проведення НСРД, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 цього Кодексу відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду за межами України, так як має дозвіл на безперешкодний перетин державного кордону України в умовах воєнного стану, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в разі доведення його вини в суді;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілу та її сина у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їх анкетні дані, номера телефонів, місце проживання;

- п.4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 , може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою одержання грошових коштів, у подальшому може займатися вказаною злочинною діяльністю.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу та запобігти вказаним ризикам.

Слідчим зазначається, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

До органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. У зв`язку з цим вважаю, що підстав для застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не має. Окрім цього, вказаний запобіжний захід недостатній для запобігання зазначеним ризикам.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 також неможливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а у даному випадку вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти таким ризикам.

Згідно матеріалів кримінального провадження злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 був вчинений ним із погрозою насильства над близькими родичами потерпілої. З метою недопущення вищезазначених ризиків просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 13 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілої, протоколом обшуку, протоколами за результатами проведення НСРД, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак прокурором жодним чином не доведено існування ризику, передбаченого п.п.4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи, обставини вчиненого кримінального правопорушення та те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням доведених ризиків та даних про особу підозрюваного, який працюює, позитивно характеризується, клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло та покладення на нього додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідування, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період з 22.00 год. до 06.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з усіма свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє до 13 грудня 2023 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1