Справа № 932/7574/23
Провадження № 1-кс/932/3084/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001048 від 18.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001048 від 18.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) на майно, яке було вилучене під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 а саме: на предмет, схожий на пістолет із міркуванням НОМЕР_1 , та магазин до нього, 11 набоїв із маркуванням ВFI 9 mm DАК, та 26 набоїв із маркуванням «холості набої 9 mm DАК».

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що 17.08.2023 до ВП №7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, надійшов рапорт від інспектора УПП, про те, що 17.08.2023 приблизно о 19 год. 54 хв., за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет та 11 предметів схожих на набої (ЖЕО 26550).

17.08.2023 по прибуттю слідчо-оперативної групи ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в період часу з 20 год .54 хв. по 21 год. 33 хв., слідчим проведено огляд місця події, з дозволу власника квартири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири АДРЕСА_2 .

Під час проведення огляду місця події за вищезазначеною адресою, виявлено та вилучено:

- на предмет, схожий на пістолет із міркуванням НОМЕР_1 , та магазин до нього, які поміщено до сп.п. PSP 2238130;

- 11 набоїв із маркуванням ВFI 9 mm DАК, які поміщено до сп.п. PSP 2238130;

- 26 набоїв із маркуванням «холості набої 9 mm DАК», які поміщено до сп.п. PSP 2238130.

18.08.2023 постановою слідчого СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані речі, які було вилучено в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливості приховування вказаних речей, їх фізичного знищення, псування, відчуження, або знищення слідів кримінального правопорушення, які зберегли на собі вищезазначені предмети та техніка, необхідно накласти арешт на вилучені речі в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на предмет, схожий на пістолет із міркуванням НОМЕР_1 , та магазин до нього, 11 набоїв із маркуванням ВFI 9 mm DАК, та 26 набоїв із маркуванням «холості набої 9 mm DАК».

Знищення або приховування призведе до втрати доказів та унеможливить подальше досягнення окремих завдань кримінального провадження - щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини та захист суспільства і держави від кримінальних правопорушень, а також проведення відповідної експертизи, для встановлення істини.

Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна та його можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості речового доказу.

Враховуючи, що власник, чи інші особи, можуть знищити, перетворити чи відчужити вищевказану виявлену та вилучену річ, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні, у ході досудового розслідування з метою їх збереження (доказів), зокрема запобігання можливості знищити, приховати, чи відчужити майно, яке є речовим доказом, виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину, а саме вищевказані вилучені предмети.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника або/та представника власника майна та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що відділенням поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0001038 від 17.08.2023 року.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказаний автомобіль, може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001048 від 18.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження (відчуження, реалізації) на наступне майно, яке було вилучене під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 а саме:

- на предмет, схожий на пістолет із міркуванням НОМЕР_1 , та магазин до нього;

- 11 набоїв із маркуванням ВFI 9 mm DАК;

- 26 набоїв із маркуванням «холості набої 9 mm DАК».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ