В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001835 від 17.04.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєверодонецьк, Луганської області, громадянки України, непрацюючої, із середньою освітою, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 301 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

10.04.2023 ОСОБА_3 , діючи умисно всупереч вимог ст.ст. 2, 6 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року №1296-IV щодо заборони виробництва та обігу у будь-якій формі продукції порнографічного характеру на території України, посягаючи на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, за допомогою власного мобільного телефону «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 підключеного до мережі Інтернет ПрАТ «ВФ Україна», виготовила з метою збуту, а потім зберегла у пам`яті мобільного телефону у цифровому форматі з метою подальшого розповсюдження 11 відеофайлів порнографічного характеру під назвами «IMG_ 1170.MP4.M4V», «IMG_1171.MP4.M4V», «IMG_1175 .MP4.M4V», «IMG_1618.MP4.M4V», «IMG _2906.MP4.M4V», «IMG_1179.MP4.M4V», «IMG_3063.MP4.M4V», «IMG_3736.MOV», «IMG_3738 .MOV», «IMG_3746.MOV», «IMG_3749.MOV», що знаходиться в явному протиріччі з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, яка здатна призвести до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, ображає честь і гідність людини, спонукає негідні інстинкти, які згідно з висновком судово-мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/40980-МЗ від 19.09.2023 не відповідають моральним критеріям та відносяться до продукції порнографічного характеру.

Крім того, 10.04.2023 ОСОБА_3 з власного мобільного телефону «Iphone 11» за допомогою месенджеру в соціальній мережі «Telegram» переслала - розповсюдила невстановленій під час досудового розслідування особі, користувачу цієї соціальної мережі під ніком « ОСОБА_6 » 1 відеофайл порнографічного характеру під назвою «IMG_3736.MOV».

Крім того, відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і «PVP» 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, ОСОБА_3 , 17.04.2023 близько 17:00 год, проходячи по вул. Івана Кожедуба в м. Біла Церква Київської області, на землі придбала - знайшла прозорий поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились поліетиленові пакунки та поліетиленові пакетики з психотропними речовинами.

Маючи в минулому досвід вживання психотропних речовин, в тому числі й PVP, ОСОБА_3 визначила за зовнішнім виглядом, що вказані речовини є психотропними речовинами, після чого знайдений нею пакет зі згортками з психотропними речовинами взяла та поклала до своєї сумки, де залишила зберігати вказані психотропні речовини для власного вживання без мети збуту, після чого направилася за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де раніше проживала.

Цього ж дня, близько 18.50 години ОСОБА_3 , проходячи по вул. Мельника в м. Біла Церква Київської області (координати 49.7998475, 30.1562144), була зупинена працівниками поліції на предмет перевірки зберігання останньою заборонених в обігу предметів чи речовин. У подальшому, під час огляду місцевості у присутності понятих, з капоту автомобіля марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_3 працівниками поліції виявлено та вилучено 20 згортків з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, загальною масою 9,999 г., які ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала за вищевказаних обставин та незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Крім цього, 17.04.2023 при проведенні огляду домоволодіння працівниками поліції, за місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено електронні ваги з нашаруваннями особливо небезпечної психотропної речовини PVP загальною масою 0,309 г, які ОСОБА_3 , незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Загальна маса особливо небезпечної психотропної речовини PVP, яку ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала за місцем свого проживання та при собі становить 10,308 г.

12.10.2023 під час підготовчого судового засідання між сторонами кримінального провадження, а саме прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду при визнання винуватості.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 301 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 1 ст. 301 КК України, як виготовлдення, зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру; за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення, за ч. 1 ст. 301 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони угоди погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому прокурор вказав на те, що при укладанні угоди про визнання винуватості були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззастережно визнала повністю, щиро розкаялася, просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену в ній міру покарання. Також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, її захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої повне розуміння нею своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при її укладенні враховано вимоги ст. 470 КПК України. За своїм змістом укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має всі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

При цьому на переконання суду кваліфікація діянь обвинуваченої за ознаками ч. 1 ст. 301 та ч. 2 ст. 309 КК України визначена правильно та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 301 КК України, а саме: виготовлення, зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру та ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 301 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років,

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 301 та ч. 2 ст. 309 КК України відноситяться до нетяжких злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

При укладені угоди сторонами угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: визнання вини, щире каяття винної, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставини, що обтяжують покарання винної не встановлено.

Також враховано дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована, має постійне місце реєстрації та місце проживання, утриманців не має, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

Відповідно до ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У такому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченої та є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом стосовно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні від 17.04.2023 № СЕ-19/111-23/21696-НЗПРАП в розмірі 5 258.00 грн, від 18.07.2023 № СЕ-19/111-23/25004-КТ в розмірі 5 736.00 грн, від 19.09.2023 № СЕ-19/111-23/40980-МЗ в розмірі 2 390.00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.10.2023, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити узгодожене сторонами угоди покарання

за ч. 1 ст. 301 КК України у виді 2 років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити узгоджене сторонами угоди остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 9.999 г та в нашаруваннях 0.309 г, які були упаковані в полімерний пакет білого кольору та, згідно китанції 880 від 12.07.2023, передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області; флешнакопичувач, який поміщено до спецпакету № 2461275 та, відповідно до квитанції № 1172 від 08.09.2023 переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області; змив з поліетиленового пакету, який знаходиться в паперовому конверті та, згідно квитанції № 1271 від 29.09.2023, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - після набрання вироком законної сили знищити.

Мобільний телефон «Iphone 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора «vodafone», який згідно розписки від 28.09.2023 переданий на відповідальне зберігання обвинуваченій ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 13 384.00 грн (тринадцять тисяч триста вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя Тетяна КЛЕПА