Справа №949/1589/23
Провадження №1-кп/949/247/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000108 від 30 червня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального Кодексу України

В С ТА Н О В И В:

29 червня 2023 року о 21 год. 25 хв. в ході огляду місця події на ділянці автодороги Р- 05 Городище - Рівне - Старокостянтинів, поблизу міста Дубровиця Сарненського району Рівненської області, а саме біля АЗС «Окко», що розташоване по вулиці Миру, 1-А села Берестя Сарненського району було зупинено громадянина ОСОБА_4 та в ході поверхневої перевірки вмісту штанів останнього було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/118-23/7169-НЗПРАП від 27 липня 2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого становить - 6,402 г (в перерахунку на висушену речовину). Дану речовину останній придбав, у невстановлену дату та час на смітнику поблизу міста Дубровиця Сарненського району, після чого незаконно зберігав при собі до 29 червня 2023 року, тобто, до моменту виявлення в ході поверхневої перевірки та огляду працівниками поліції та вилучення ними вказаного наркотичного засобу.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1890 від 12 грудня 2002 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесено до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно він, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшов на смітнику рослини коноплі для себе, не маючи мети збуту. При обранні міри покарання погодився з думкою прокурора.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Судом зроблено висновок, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а його вину у вчиненому кримінальному правопорушенні доведено повністю.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, згідно ст.12 КК України, класифікується, як кримінальний проступок.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючих покарань обставин, характеристику обвинуваченого по місцю проживання та вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, наближене до мінімальної межі, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_4 .

Також суд, враховуючи характеризуючі дані про винну особу, який є непрацюючим, неодруженим, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимим, його поведінку до і після вчинення злочину, а також те, що він повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся, надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді обмеження волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відсутня.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, які становлять 1912,00 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1912,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот дванадцять гривень).

Речові докази:

- наркотичний засіб канабіс масою 6,402 г, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 .