Кримінальне провадження № 1-кп/760/2127/23
Справа № 760/2423/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000129 від 26.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

19.08.2020 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

15.12.2020 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (вирок набрав законної сили 12.10.2023),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, в умовах воєнного стану, оголошеного на всій території України, вступив в злочинну змову з громадянином України, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та здійснював протиправну діяльність на шкоду обороноздатності та державній безпеці України.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.08.2022, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Києві, ОСОБА_9 за допомогою мобільного додатку «Telegram» вступив в злочинну змову зі знайомим йому громадянином, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 . ОСОБА_9 у ході листування з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у період часу з 23.08.2022 по 30.08.2022 отримав від останнього завдання, спрямовані на несанкціоноване фотографування, відеофіксацію та подальше поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості.

Так, за попередньою злочинною домовленістю з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_9 повинен був за грошову винагороду здійснювати збір необхідної інформації щодо фото- та відеофіксації розташування Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, стосовно яких особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, надаватиме завдання, та у подальшому за допомогою мобільного додатку «Telegram» передавати зібрану стосовно цих об`єктів інформацію особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

При цьому, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх подальші негативні наслідки, будучи обізнаним, що здійснює фото- та відеофіксацію розташування Збройних Сил України та інших військових формувань, погодився здійснювати фото- та відеофіксацію військових формувань в м. Києві та поширювати вказану інформацію шляхом надсилання відповідної інформації особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

У період часу з 23.08.2022 по 30.08.2022, перебуваючи у м. Києві, ОСОБА_9 за допомогою власного мобільного телефону Nokia 3/1 Plus (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), з використанням мобільного додатку «Telegram» під ім`ям користувача « ОСОБА_10 », який прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , отримував завдання від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, який здійснював листування під ім`ям користувача в додатку «Телеграм» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_1 , щодо збору та надання детальної інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, в тому числі військових об`єктів, наявності там блокпостів та спостережних пунктів, укріплень, входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Так, у період часу з 23.08.2022 по 30.08.2022, діючи за вказівкою особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на території м. Києва, ОСОБА_9 , за обіцянку грошової винагороди, із дотриманням заходів конспірації, здійснював фото та відеозйомку розташування Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості у м. Києві, а саме:

23.08.2022 здійснив фото- та відеофіксацію об`єкту, а саме готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_2 , де дислокуються військовослужбовці ЗС України, а також збір та фіксацію інформації щодо прилеглої території (розташованих поряд будівель, в`їздів та виїздів з території);

30.08.2022 здійснив фото- та відеофіксацію об`єкту, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_3 ;

30.08.2022 здійснив фото- та відеофіксацію об`єкту, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, у період часу з 23.08.2022 по 30.08.2022, після виконання вказаних завдань, поставлених ОСОБА 1, ОСОБА_9 , використовуючи власний мобільний телефон Nokia 3/1 Plus (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), з використанням мобільного додатку «Telegram» під ім`ям користувача « ОСОБА_10 », прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, надсилав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на обліковий запис із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_1 , вказану зібрану інформацію стосовно вищеназваних об`єктів, фото та відеофайли щодо розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, чим здійснив поширення даної інформації.

Таким чином, несанкціоноване поширення ОСОБА_9 інформації вищевказаного характеру з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, могло спричинити тяжкі наслідки у вигляді завдання шкоди обороноздатності України, оскільки:

відомості про порядок організації системи охорони та оборони позицій (об`єктів), сили і засоби, які виділяються для цього, підпадають під дію ст. 16.2 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 22.11.2017 № 408;

відомості, що розкривають інформацію про дислокацію постів візуального спостереження, підпадають під дію ст. 2.4 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 22.11.2017 № 408;

відомості про вплив суспільно-політичної обстановки в регіонах дислокації військових частин на їх бойову готовність або морально-психологічний стан особового складу підпадають під дію ст. 1.2.2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.2.2020 № 383;

відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) в особливий період (на воєнний час) підпадають під дію ст. 1.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.2.2020 № 383.

Таким чином, зібравши та поширивши вказану інформацію з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_9 своїми умисними діями здійснив несанкціоноване поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості.

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надана угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_9 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_7 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_9 у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Згідно укладеної угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, у виді позбавлення волі на строк вісім років, за наявності не відбутого покарання, призначеного 15.12.2020 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який набрав законної сили 12.10.2023, остаточне покарання призначити ОСОБА_9 із застосуванням ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк вісім років та один місяць.

ОСОБА_9 із запропонованим видом та мірою покарання згодний.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також, у судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії особливо тяжкого, умисного та закінченого, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, осудний, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 71 КК України, часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, цілком відповідає тяжкості, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду є обґрунтованою, достатньою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.12.2020, ОСОБА_9 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», - залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто з 20 вересня 2022 року.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia 3.1 Plus», який належить ОСОБА_9 , - зберігати з матеріалами провадження до вирішення по суті.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя

Судді: