ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000051 від 12.03.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Северодонецьк Луганської області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, такої, що на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

представник потерпілої ОСОБА_6

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021 приблизно о 15:50 годині, в світлий час доби, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «BMW-X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автодорозі сполученням «Добропілля Лиман» у бік м. Лиман, на ділянці «88 км» в Лиманському районі Донецької області, діючи в порушення вимог п.п.10.1, 11,3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, діючи необережно, невірно оцінила дорожню обстановку, не переконалась у безпеці перед зміною напрямку руху, змінила напрямок руху, виїхала на зустрічну смугу руху, де на узбіччі скоїла зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN-JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку з боку м. Лиман по своїй смузі руху та намагався уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події, водій автомобілю марки «VOLKSWAGEN-JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 26.03.2021 року, ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця м`яких тканин лівої половини грудної клітини спереду, розрив грудної частини аорти, двосторонній гематоракс, множинні різані поверхневі ранки лівої щоки та правої вушної раковини, синці повік лівого, які виникли при вказаної події у вказаний строк та при вказаних обставинах, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 .

Причиною його смерті стала тупа травма грудної клітини з розривом грудної частини аорти, що ускладнились крововиливом у ліву плевральну порожнину, малокровієм внутрішніх органів, набряками легень та головного мозку.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 10.1 та п. 11.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

20 лютого 2024 року між обвинуваченою та прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 ,який отримав письмову згоду потерпілих на укладення угоди, за участю захисника ОСОБА_8 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язалась:

беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі;

відшкодувати моральну та матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_10 та потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до заявлених позовних вимог.

В угоді зазначено, що обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнала у повному обсязі, суду показала, що злочин вчинила за обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачена просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченої підтримав затвердження угоди.

Потерпіла сторона підтвердила свою згоду прокурору на укладення угоди та просила задовольнити позовні вимоги, відповідно до їх заяв про зменшення та відмови від частини позовних вимог.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинувачену та потерпілої сторони, зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Прокурором отримана згода потерпілої сторони на укладення угоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Укладаючи угоду про визнання винуватості, де ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину і погоджується на призначення узгодженого покарання відмовляючись таким чином, від права на судовий розгляд своєї справи, під час якого прокурор повинен довести вину особи. Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченими виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 та призначити їй узгоджене сторонами покарання.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_10 звернулись до суду з заявами про зменшення та відмову від частини позовних вимог та просили

ОСОБА_10 :

стягнути з обвинуваченої 106000.00 грн. моральної шкоди;

Витрати на правничу допомогу 10000 грн.;

Витрати на проведення товарознавчого дослідження транспортного засобу 2000.0 грн.;

Шкоду, пов`язану з пошкодженням автомобіля -65056.0 грн.;

Моральну шкоду на користь неповнолітнього ОСОБА_11 106 000.0 грн.;

Шкоду, пов`язану з втратою годувальника на утримання неповнолітнього ОСОБА_11 у фіксованому розмірі 5698.50 щомісячно, починаючи з 12.03.2021 року до досягнення ним повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_5 :

стягнути на її користь з обвинуваченої завдану їй моральну шкоду у розмірі 193 000 грн. та витрати з отримання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині позовних вимог, щодо стягнення з ПрАТ «СК Перша» потерпілі відмовились, з огляду на те, що їй була повністю відшкодована майнова шкода.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 5228,86 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 лютого 2024 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 звільнити, з іспитовим строком на два роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 106 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_10 витрати, пов`язані із правничою допомогою у розмірі 10 000 грн.,витрати на проведення товарознавчого дослідження транспортного засобу 2000.0 грн., шкоду, пов`язану з пошкодженням автомобіля -65056.0 грн., моральну шкоду на користь неповнолітнього ОСОБА_11 106 000.0 грн., шкоду, пов`язану з втратою годувальника на утримання неповнолітнього ОСОБА_11 у фіксованому розмірі 5698.50 щомісячно, починаючи з 12.03.2021 року до досягнення ним повноліття, а саме до 12.03.2031 року;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 193 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 витрати, пов`язані із правничою допомогою у розмірі 10 000 грн.

Прийняти відмову потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про зменшення та відмову від позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди з відповідача ПрАТ «СК «Перша».

Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGEN-JETTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 - передати ОСОБА_10 ; автомобіль марки «BMW-X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - передати ОСОБА_3 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 передати до органів поліції

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5228,86 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_12