Номер провадження: 11-сс/813/1913/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001244 від 27 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2023 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 січня 2024 року включно.

У якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава у розмірі 500 (п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 342 000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржену ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. У разі, якщо суд вважатиме наявними підстави для застосування запобіжного заходу, застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що матеріали, додані до клопотання слідчого, не містять жодних доказів, які б обґрунтовували підозру ОСОБА_8 .

Захисник вважає відсутніми ризики ухилення підозрюваного від явки до органів досудового розслідування, суду та ризику впливу на свідків.

Захисник зазначив, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дитину та батьків похилого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується.

Захисник стверджує, що визначений ОСОБА_8 розмір застави є завідомо непомірним для нього.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції захисника та прокурора, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України за наступних обставинах.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішили підшукати осіб яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану, для організації незаконного їх переправлення через державний кордон України.

Відтак, 10 жовтня 2023 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_11 , який за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що його знайомий, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бажає здійснити перетин державного кордону України до Придністровської Молдавської республіки поза пунктами пропуску. На що ОСОБА_10 повідомив, що зможе організувати виїзд ОСОБА_12 за грошову винагороду у розмірі 6500 доларів США, шляхом внесення відомостей до бази «Шлях», що дає підстави для безперешкодного перетину державного кордону України. Підозрюваний зазначив, що перетин буде здійснюватися через пункт пропуску на транспортному засобі разом з водієм через два дні після надання необхідних документів, а саме паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Зрозумівши, що запропоновані умови оформлення документів для перетину державного кордону є незаконними, ОСОБА_11 повідомив про відомі йому факти до правоохоронних органів, після чого за власною згодою був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій та, діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на запропоновані ОСОБА_10 умови.

Згодом, 16 жовтня 2023 ОСОБА_10 відправив ОСОБА_11 текстове повідомлення, використовуючи багатоплатформову хмарну систему обміну миттєвих повідомлень «Signal» та повідомив, що наразі є труднощі з внесенням відомостей до бази «Шлях», та повідомив ОСОБА_11 , що виїзд буде відбуватися іншим невстановленим способом, на що останній погодився.

Далі, в ході телефонної розмови ОСОБА_10 призначив ОСОБА_11 зустріч 06 листопада 2023 року.

Так, 06 листопада 2023 року о 14 годині 45 хвилин, під час особистої зустрічі за адресою: м.Ізмаїл, проспект Миру, 25-Б, ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_10 передав останньому аванс у розмірі 1000 доларів США за надання послуг з організації перетину державного кордону України ОСОБА_12 , а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_12 .

Згодом, 13 листопада 2023 приблизно об 11 годині, ОСОБА_10 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного перетину державного кордону України, використовуючи багатоплатформову хмарну систему обміну миттєвих повідомлень «Signal» зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що переправлення через державний кордон України ОСОБА_12 відбудеться 14 листопада 2023, та призначив зустріч ОСОБА_12 та ОСОБА_11 біля торгівельного центру «Дельта», розташованого за адресою: м. Ізмаїл, проспект Миру, 25-Б, з метою надання подальших вказівок стосовно способу перетину державного кордону України та передачі другої частини грошових коштів, а також повідомив, що разом із Суйчмезовим державний кордон України перетинатиме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, 14 листопада 2023 року о 16 годині 22 хвилини, ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 біля торгівельного центру «Дельта», розташованого за адресою: м .Ізмаїл, проспект Миру, 25-Б. в ході зустрічі підозрюваний повідомив, що через 30 хвилин прибуде водій «таксі» «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », який доставить їх до іншого транспортного засобу, а саме автомобілю марки «Mercedes Benz» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Після цього, о 17 годині 30 хвилин за вищевказаною адресою приїхав транспортний засіб «таксі» «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у який сіли ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та почали рух в бік пункту пропуску «Орлівка» Одеської області Ренійського району до Румунії. Рухаючись по шосе М-15, зазначений транспортний засіб зупинився, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пересіли в інший транспортний засіб «Mercedes Benz Sprinter» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_3 » в кузові білого кольору, за кермом якого, відповідно до відведеної йому ролі перебував ОСОБА_8 , який невстановленим способом повинен був перевезти вищенаведених осіб через пункт пропуску до Румунії. В свою чергу, ОСОБА_8 під час руху у транспортному засобі в бік пункту пропуску «Орлівка» Одеської області Ренійського району та продовжував координувати дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , шляхом надання порад та вказівок для перетину державного кордону України, однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

О 17 годині 59 хвилин ОСОБА_10 сів до транспортного засобу «таксі» «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » та направився до торгівельного центру «Дельта», розташованого за адресою: м. Ізмаїл, проспект Миру, 25-Б, де його очікував ОСОБА_11 , який передав ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 6500 доларів США за переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України.

Після цього зазначені незаконні дії ОСОБА_10 були викриті працівниками правоохоронних органів та його незаконна діяльність припинена.

14 листопада 2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та 15 листопада 2023 року його повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Підозра ОСОБА_8 ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, а саме зняттям інформації з електронних комунікаційних мереж, контролем за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту; допитами свідків та підозрюваних, проведеними обшуками, проведеними оглядами речових доказів, зокрема мобільних телефонів, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування отримані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КПК України.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що підозрюваний постійно контактує з особами, які проживають у прикордонній смузі з Республікою Молдовою, займався незаконним переправленням осіб через державний кордон України, а отже він володіє знаннями та навичками незаконного перетинання державного кордону.

Крім того апеляційний суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.3) ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 матиме можливість здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний володіє інформацією про їх місце проживання та їх контактними даними. На теперішній час досудове розслідування триває, у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані всі свідки, показання яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Також, апеляційний суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти нові аналогічні злочини.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 , який у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу може вдатись до спроб зникнути з поля зору правоохоронного органу.

При цьому, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив розмір застави для підозрюваного ОСОБА_8 , який не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

В порушення вимог п.2) ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя не врахував, що максимальний розмір застави для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в силу вимог ст.12 КК України, може бути визначений в сумі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення ч.5 ст.182 КПК України чітко регламентують те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були належним чином виконанні вимоги ч.5 ст.182 КПК України, оскільки в ухвалі відсутнє обґрунтування виключності випадку, який виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_8 застави саме в розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 342 000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень, яку підозрюваний та його родичі об`єктивно не мають можливості внести.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя не вмотивувавши своє рішення в цій частині, в порушення вимог ч.4 ст.182 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_8 завідомо непомірний розмір застави, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.4) ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Викладені обставини є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує особу ОСОБА_8 , який є громадянином України, зареєстрований та до затримання проживав на території Одеської області, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини та те, що ОСОБА_8 не організатором злочинної схеми та підозрюється лише за одним епізодом, апеляційний суд вважає, що йому необхідно визначити заставу в межах, встановлений п.2) ч.5 ст.182 КПК України, а саме - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень (2684 грн. * 80).

На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2023 року, якою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 січня 2024 року з визначенням розміру застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 11 січня 2024 року включно.

Визначити в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень. (2684 грн. * 80).

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Одеський апеляційний суд,

Рахунок отримувача UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 28.11.2023 року, заставна сума за ОСОБА_8 , (номер провадження №11-сс/813/1913/23; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 )

У разі внесення застави на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню з під варти, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні, визначеними слідчим, прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4