УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі колегії:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту, затвердженого 30.06.2023 прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 14.06.2023, за обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хрустальний Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 14.06.2023, затверджений 30.06.2023 прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів. Зазначив, що обвинувальний акт підсудний Солом`янському районному суду м. Києва, підстави для його повернення прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні, просив проводити судовий розгляд за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Також, у підготовчому судовому засіданні від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , 14 квітня 2022 року, перебуваючи у м. Хрустальний (до 2016 року Красний Луч), Луганської області вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України. Зазначається, що ОСОБА_6 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - рф, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ зс рф з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. У подальшому ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що зс рф, НЗФ так званих «ЛНР» та «ДНР» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ДНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» рф так званих «ЛНР» та «ДНР» незалежними державами, здійснення рф та так званими «ЛНР, «ДНР» спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошених республік широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах. Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 14 квітня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області у місті Хрустальний, діючи умисно, добровільно підписав контракт на проходження військової служби. Надалі, ОСОБА_6 невстановленими особами з числа військовослужбовців «ЛНР» призначений стрільцем «20 батальйону 3 роти 7 мотострілкової бригади народної міліції ЛНР», який створений, підпорядкований, керований та фінансований російською федерацією. Тоді ж, ОСОБА_6 спільно з іншими учасниками так званого - «20 батальйону 3 роти 7 мотострілкової бригади народної міліції ЛНР», передислокувався для проходження навчання із вогневої підготовки та методів наступальних дій, до військово-навчального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де отримав від невстановлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АКМ-74 без набоїв до нього, а також військову форму зразка зс рф. Після чого, 18.04.2022, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 у складі вищевказаного підрозділу прибув до населеного пункту Дебальцеве Донецької області, а саме на територію діючого невстановленого досудовим розслідуванням заводу - так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де отримав боєкомплект у вигляді 120 патронів до вогнепальної зброї - автомату Калашникова АКМ-74, й на виконання наказів військового командування збройних сил рф, умисно, діючи на боці ворога, здійснював охорону складу з боєприпасами зс рф, що знаходився в ангарі на вищевказаній території. В подальшому, наприкінці травня 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у зв`язку із збройним захопленням збройними силами російської федерації м. Світлодарськ Донецької області, ОСОБА_6 спільно з іншими учасниками батальйону передислокувався до вищевказаного населеного пункту. Так, перебуваючи у м. Світлодарську Донецької області, продовжуючи виконувати накази військового командування зс рф, ОСОБА_6 умисно, діючи на боці ворога, проводив заходи з «підтримання порядку» у вищевказаному населеному пункті, систематично здійснював патрулювання, по заздалегідь визначеному військовим командуванням зс рф маршруту, при цьому відкрито носив при собі вогнепальну зброю. На початку вересня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 спільно з іншими учасниками батальйону, передислокувався до м. Сєвєродонецька Луганської області, де на виконання наказу військового командування збройних сил рф, умисно, діючи на боці ворога, здійснював облаштування вогневих позицій та фортифікаційних споруд. 23-24 грудня 2022 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 спільно з іншими учасниками батальйону передислокувався на територію невстановленого досудовим розслідуванням заводу, що у АДРЕСА_2 , де на виконання наказу військового командування збройних сил рф, умисно, діючи на боці ворога, здійснював охорону вищевказаного об`єкту. В подальшому, 02.01.2023 р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 спільно з іншими учасниками батальйону передислокувався до м. Привілля Луганської області, де ОСОБА_6 було прикомандировано до «2 окремого мотострілкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Перебуваючи у м. Привілля Луганської області, ОСОБА_6 на виконання наказу військового командування збройних сил рф, умисно, діючи на боці ворога, здійснював патрулювання зі зброєю при вході до 9-ти поверхового гуртожитку, у якому проживали цивільні особи та у підвальному приміщенні якого, був розташований НЗФ - «20 батальйону 3 роти 7 мотострілкової бригади народної міліції ЛНР». 06.04.2023 ОСОБА_6 вступив у підпорядкування командира «2 окремого мотострілкового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з позивним « ОСОБА_9 », де виконував накази військового командування збройних сил рф, а саме здійснював облаштування вогневих позицій та фортифікаційних споруд у м. Білогорівка Донецької області, де на той час дислокувався вищевказаний підрозділ. Крім того, продовжуючи виконувати накази військового командування збройних сил рф, ОСОБА_6 умисно, діючи на боці ворога, здійснював спостереження за пересуванням Збройних Сил України. В подальшому, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , спільно з іншими учасниками батальйону зайняв вогневі позиції у полі між населеними пунктами Авдіївка та Красногорівка Донецької області, де на виконання наказів військового командування збройних сил рф, умисно, діючи на боці ворога, здійснював збройний опір Збройним Силам України. 23.05.2023 р. під час бойового зіткнення зі ЗСУ неподалік м. Авдіївки Донецької області разом із іншими учасниками НЗФ, припинив збройний опір та склав зброю. Як учасник НЗФ «20 батальйону 3 роти 7 мотострілкової бригади народної міліції ЛНР» та так званого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 », так званої «Луганської народної республіки», який діяв на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами. Разом з тим, в період з 14 квітня 2022 року по 23 травня 2023 рік ОСОБА_6 , діючи на боці ворога - держави-агресора рф, у складі різних підрозділів незаконного збройного формування так званої «ЛНР», вчиняв наступні дії: здійснював окупацію та охорону захоплених територій України; виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ так званої «ЛНР», які були за званням чи посадою вище; облаштовував та укріплював блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій; під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка зс рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України. Крім того, як слідує зі змісту клопотання прокурора, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 260 КК України, а саме у участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування. Прокурор зазначає, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.06.2023 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.08.2023 р., однак на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень може: переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначений висновок ґрунтується на тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії російської федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих російською федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_6 від суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога, також останній не має постійного місця проживання в м. Києві. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний висновок ґрунтується на тому, що підозрюваний самостійно або через інших осіб, завдяки авторитету, іншим особистим якостям чи можливостям може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Наявний ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, у яких він обвинувачується. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження, у зв`язку із чим прокурор просить продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох суддів, однак заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Захисник обвинуваченого зазначила, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є недоведеним, крім того, ризики, про продовження існування яких зазначив прокурор у поданому клопотанні, не підтверджені будь-якими фактичними даними. У зв`язку із чим захисник просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням обвинуваченого під вартою, у вигляді особистого зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_6 суду повідомив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого місця проживання у м. Києві не має, оскільки проживав місті Петровське Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території України.

На виконання вимог ч. 3 ст. 31, ч. 2 ст. 384 КПК України суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, із обмеженнями, передбаченими ч. 10 ст. 615 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що бажає, аби кримінальне провадження розглядалось колегіально судом у складі трьох суддів.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, затверджений 30.06.2023 року прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судом на виконання вимог ч. 3 ст. 31, ч. 2 ст. 384 КПК України роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, із обмеженнями, передбаченими ч. 10 ст. 615 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що бажає, аби кримінальне провадження розглядалось колегіально судом у складі трьох суддів, без суду присяжних.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт за підсудністю підлягає розгляду Солом`янським районним судом міста Києва у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 колегіально судом у складі трьох суддів, за участю учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме, у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а саме у участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Також, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховування від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а також у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обвинувачений ОСОБА_6 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також встановлено, що існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснювати протиправний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 відкриті матеріали досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України із зазначеними анкетними даними свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії російської федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих російською федерацією, що зумовлює тимчасову неконтрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_6 від суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога.

При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, також не має постійного зареєстрованого місця проживання у м. Києві, натомість - проживав на тимчасово окупованій території України у м. Петровське Луганської області, , що вказує на відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

П. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, законодавець у ч. 4 ст. 183 КПК України визначив, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, із врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст. ст. 31, 314, 315, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 291, 336, 376, ч. 10 ст. 615 КПК України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, затвердженого 30.06.2023 прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 14.06.2023, за обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 на 04 серпня 2023 року на 12 год. 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження - прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Визначити строк дії ухвали - до 24 вересня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3