Справа № 358/69/24 Провадження № 1-кс/358/64/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 15.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Уде, росія, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

До Богуславського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 15.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000185 від 15.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2024 у вечірню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходилися в приміщенні спальної кімнати будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно розпивали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку. В ході бійки ОСОБА_5 , взяв у руки сокиру та у нього виник умисел на умисне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні спальні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, реалізуючи свій злочинний намір на умисне вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв обома руками сокиру та наніс нею близько 10 ударів в життєво важливий орган - голову ОСОБА_7 , заподіявши тілесні ушкодження, внаслідок чого настала смерть останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15.01.2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.01.2024 відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.01.2024, в ході якого було виявлено та вилучено труп ОСОБА_7 , дві сокири, на яких наявні нашарування речовини бурого кольору та ганчірку, просякнуту речовиною бурого кольору, схожу на кров; протоколом огляду трупа від 16.01.2024, проведеного у приміщенні моргу Богуславської центральної лікарні, що по вул. Франка, 27, м. Богуслав, Обухівський район Київської області; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив відомі йому обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 6 від 16.01.2024 за результатами проведення судово - медичного дослідження; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.01.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який надав послідовні показання з приводу вчинення ним кримінального правопорушення та визнав свою вину.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 177 КПК України, а саме мету і підстави застосування запобіжного заходу, а також вимог ст. 178 КПК України щодо обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, та ст. 183 КПК України щодо обрання запобіжного заходу, орган досудового слідства з урахуванням вимог зазначених у вказаних статтях КПК України вбачає наступні мету, підстави та обставини, за яких підозрюваному ОСОБА_5 для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, потрібно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, ризиками при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу є: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив вбивство, умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_7 , тобто особливо тяжкий злочин, за який відповідно до КК України передбачено покарання у вигляді до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Після чого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, та усвідомлюючи і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки (можливе покарання у вигляді позбавлення волі), підозрюваний ОСОБА_5 не вчинив жодних дій спрямованих на надання будь - якої допомоги ОСОБА_7 , намагався приховати сліди вчиненого ним злочину, а тому розуміючи тяжкість обвинувачення з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців. Підозрюваний ОСОБА_5 не має сталих соціальних зав`язків, не одружений, дітей на утриманні не має.

Наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання. ОСОБА_5 не працює.

Наявність судимостей у підозрюваного. ОСОБА_5 зі слів раніше не судимий.

При зверненні з клопотанням про застосування запобіжного у виді тримання під вартою враховано зазначені обставини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування, а в подальшому може переховуватись і від суду, будь-яким способом намагатися уникнути кримінальної відповідальності, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Уде, росія, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Київський слідчий ізолятор (04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, 13) строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив слідчого суддю задовольнити клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання не заперечували.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як зазначено у ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюют. Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «ОХара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. Як встановлено в ході судового розгляду, у провадженні СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000185 від 15.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15.01.2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.01.2024 року у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, являються зібрані докази у кримінальному провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 15.01.2024, в ході якого було виявлено та вилучено труп ОСОБА_7 , дві сокири, на яких наявні нашарування речовини бурого кольору та ганчірку, просякнуту речовиною бурого кольору, схожу на кров; протоколом огляду трупа від 16.01.2024, проведеного у приміщенні моргу Богуславської центральної лікарні, що по вул. Франка, 27, м. Богуслав, Обухівський район Київської області; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив відомі йому обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 6 від 16.01.2024 за результатами проведення судово - медичного дослідження; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.01.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який надав послідовні показання з приводу вчинення ним кримінального правопорушення та визнав свою вину.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в його діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Таким чином, дослідженими в судовому зсіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочинів та чи правильно вони кваліфіковані за ст. 115 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (зокрема злочин передбачений ч.1 ст.115 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років). Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Водночас, встановлюючи існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його сімейний стан, спосіб життя, тяжкість злочину, у вчинення якого підозрюється особа та тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі встановлення вини особи. До того ж вартим уваги є те, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, не одружений, ніде не працює, законного джерела доходів не має.

Таким чином слідчим суддею не було встановлено наявності у підозрюваного ОСОБА_5 родинних стосунків та міцних соціальних зв`язків, які б могли гарантувати неможливість переїзду підозрюваного за межі населеного пункту чи за межі території України.

При вирішенні питання про наявність даного ризику слідчий суддя враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з наявними матеріалами провадження, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, ніде не працює і законного джерела доходів не має, зловживає спиртними напоями.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

З урахуванням викладеного та фактичних обставин справи, тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, суворості можливого покарання та відомостей про особу ОСОБА_5 у сукупності, слідчий суддя вважає про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.

Відомостей про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає та під час розгляду клопотання таких відомостей теж не надано.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_5 підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього; не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_8 ; здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Уде, росія, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2024 року (включно).

Одночасно визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 80 * 3028 гривень = 242 240 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Богуславського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19.01.2024 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1