Провадження № 1-кп/947/194/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2024 року колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000439 від 07.02.2016 року відносно

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ірмашти (с.Енгельскент), Шемкірського району (Шамхорського району), республіки Азербайджан, громадянина України, офіційно не працюючого, азербайджанця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п. 12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_14 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, азербайджанця, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ

Органом досудового розслідування ОСОБА_13 і ОСОБА_14 обвинувачуються в тому, що в ніч з 29.12.2015 року на 30.12.2015 року в кафе-барі «Восток», який розташований в м. Одесі, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , відбулись конфлікт та бійка, в результаті якої останній завдав ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча. Даний факт було зареєстровано в журналі єдиного обліку Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, за №7833, № 7839 від 30.12.2015.

Про дану подію дізнався рідний, старший брат ОСОБА_16 -

ОСОБА_14 , який почав виношувати ідею вчинення помсти ОСОБА_17 за спричинення ним його брату - ОСОБА_16 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_14 , маючи особисту неприязнь до ОСОБА_17 , бажаючи помститись останньому за свого брата, вирішив фізично над ним розправитись, вчинивши його вбивство.

Реалізуючи злочинний умисел на вчинення умисного вбивства, у невстановлені досудовим слідством місці та час, ОСОБА_14 розповів про наміри помститись ОСОБА_17 його рідному дядьку - ОСОБА_13 невстановленій досудовим слідством особі, відносно якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, яким запропонував разом із ним вчинити його вбивство, на що останні надали свою згоду. Так, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, знаючи що ОСОБА_17 фізично розвинута особа, який при собі може мати зброю, завчасно обговорили та погодили між собою дії на вчинення запланованого ними вбивства, вибравши при цьому спосіб його вчинення - побиття ОСОБА_17 , та заподіяння йому тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаних ран, використовуючи при цьому, як знаряддя вчинення злочину - ножі.

У вечірній час, 06.02.2016 ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, за невідомих слідству обставин, стало відомо, що ОСОБА_17 відпочиває в кафе-барі «Вимпел», який розташований в м. Одесі, на Адміральському проспекті, 33-А.

З метою реалізації спільного злочинного умислу на вчинення вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , керуючи належним йому автомобілем «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_13 , та двома невстановленими досудовим слідством особами, відносно яких виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, озброївшись невстановленими досудовим слідством ножами, діючи за попередньою домовленістю між собою, під`їхали до кінотеатру «Вимпел» в м. Одесі, після чого, всі разом направились в приміщення кафе-бару «Вимпел», де в цей момент ОСОБА_17 відпочивав разом зі своїми друзями, перебуваючи в окремому приміщенні даного закладу. Приблизно о 21.22 год. ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , та дві невстановлені досудовим слідством особи, відносно яких виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, зайшли до приміщення кафе-бару «Вимпел», де не знайшовши серед відвідувачів даного закладу ОСОБА_17 , який в цей момент перебував в окремому приміщенні, вийшли назад на вулицю, де стали очікувати останнього.

Приблизно о 21.26 год. 06.02.2016 року ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ,

та дві невстановлені досудовим слідством особи, відносно яких виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, бажаючи реалізувати свій спільний, єдиний умисел на вчинення умисного вбивства, вийшли на майданчик, який знаходиться біля кафе-бару «Вимпел», що розташований за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект, 33-А, де був припаркований автомобіль «Mercedes-BenzCL 55 AMG», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_17 , та стали там очікувати доки останній вийде із кафе-бару, щоб вчинити його вбивство.

Після того, приблизно о 21.28 год. ОСОБА_17 разом зі своїми знайомими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вийшли із приміщення кафе-бару «Вимпел» та направились на майданчик до припаркованого автомобіля «Mercedes-BenzCL 55 AMG», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_17 .

У цей момент, ОСОБА_13 , та дві невстановлені досудовим слідством особи, відносно яких виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою домовленістю між собою, реалізуючи єдиний спільний злочинний умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 , з мотивів помсти за спричинення ним ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, одразу підбігли до ОСОБА_17 , який відчинивши передні пасажирські дверці, схилився в салон свого автомобіля, щоб взяти сигарети. При цьому, невстановлена досудовим слідством особа, відносно якого матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, підбігши до ОСОБА_17 ззаду, обхватив його за поперек двома руками, силоміць витягнув із салону автомобіля та намагався повалити на землю. В цей же момент, до ОСОБА_17 також підбігла інша невстановлена досудовим слідством особа, відносно якого матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, яка діючи за попередньою змовою на умисне вбивство із ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , з метою допомогти повалити на землю ОСОБА_17 , однією рукою вхопилася за останнього, а іншою за ОСОБА_19 , після чого зіштовхнула їх між собою, в результаті чого вони разом впали на землю.

Також, в цей же момент, до лежачого на землі ОСОБА_17 підбіг ОСОБА_13 , який дістав завчасно підготовлений ним невстановлений досудовим слідством ніж, накинувшись на потерпілого, намагався разом із двома невстановленими особами, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, подолати фізичний опір потерпілого, з метою подальшого вчинення його вбивства.

ОСОБА_17 , усвідомлюючи виниклу реальну загрозу для свого життя та здоров`я зі сторони вчинивших на нього груповий напад ОСОБА_13 та двох невстановлених досудовим слідством осіб, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, лежачи на землі дістав наявний у нього пістолет CZ-75B № НОМЕР_3 , чеського виробництва, під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, споряджений бойовими патронами калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, який він носив із собою, з якого здійснив декілька пострілів в напрямку нападників, завдавши при цьому вогнепальне поранення правого плеча ОСОБА_20 .

Після здійснення ОСОБА_17 активних дій на самозахист та пострілів в бік нападників, ОСОБА_13 , та дві невстановлені слідством особа, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, не забажали припинити свої злочинні дії та продовжили реалізовувати заплановані ними діяння на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 .

У цей же момент, до ОСОБА_13 , та двох невстановлених досудовим слідством осіб, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_21 , які всі разом, діючи спільно, за попередньою домовленістю між собою на вчинення умисного вбивства, долаючи супротив лежачого на землі ОСОБА_22 , який активно чинив їм опір, відбиваючись від них руками та ногами, а також намагаючись застосувати наявну у нього вогнепальну зброю, притисли його до землі та силоміць почали відбирати зброю.

Так, реалізуючи об`єднане єдиним злочинним умислом діяння на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 , подолавши супротив останнього, діючи спільно та злагоджено між собою, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та дві невстановлені досудовим слідством особи, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, прижали до землі лежачого на асфальті ОСОБА_17 та утримуючи його почали завдавати потерпілому удари руками та ногами в різні ділянки тіла.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії на умисне вбивство, ОСОБА_14 , невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, діючи спільно, утримували ОСОБА_17 на землі, не даючи йому можливості підвестись, при цьому друга невстановлена досудовим слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, стоячи поряд не давав можливості присутнім там очевидцям наблизитись до них для припинення злочинних їх дій. У цей же момент, ОСОБА_13 , також утримуючи потерпілого на землі, прижимаючи його тіло колінами, невстановленим досудовим слідством наявним у нього раніше підготовленим для вчинення вбивства ножем, почав завдавати удари в груди ОСОБА_17 , доки останній не перестав чинити супротив та вчиняти активні дії.

Так, у ОСОБА_17 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини справа, яка була небезпечна для життя та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень; проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва, яка була небезпечна для життя та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень; різана рана в лівій завушній ділянці з переходом на ділянку лівого кута нижньої щелепи, колото-різана рана на тильній (задній) поверхні правого передпліччя в нижній треті, три колото-різаних рани на тильній (задній) поверхні правої кисті, одна колото-різана рана на тильній (задній) поверхні та три різаних рани на долонній (передній) поверхні лівої кисті, колото-різана рана на внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині, дві забійні горизонтальні рани на нижній губі, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, садна на передній поверхні підборіддя, вздовж краю нижньої щелепи зліва, на передньобоковій поверхні шиї зліва, у ділянці правого та лівого колінних суглобів, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_17 перебуває у прямому причинному зв`язку з проникаючими колото-різаними пораненнями грудної клітини з наскрізним ушкодженням лівого шлуночка серця, та настала від геморагічного шоку.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та дві невстановлені досудовим слідством особи, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, забравши із собою знаряддя вчинення злочину, а також відібравши пістолет НОМЕР_4 , чеського виробництва, під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, який був споряджений бойовими патронами калібру 9х19 мм Luger/Parabellum та який знаходився у ОСОБА_17 , на автомобілі «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця події втекли.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_14 кваліфіковані за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що 06.02.2016 року приблизно о 21.30 год., знаходячись біля кафе-бару «Вимпел», після вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 , невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, забрав з місця події пістолет CZ-75B НОМЕР_5, чеського виробництва, під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, який був споряджений бойовими патронами калібру 9х19 мм Luger/Parabellum та який знаходився у ОСОБА_17 , після чого на автомобілі «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця події втекли.

Після цього, у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому місці, невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, передав пістолет CZ-75B № НОМЕР_3 , чеського виробництва, під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, який був споряджений бойовими патронами калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, який він забрав з місця події, ОСОБА_13 , після чого останній, без передбаченого законом дозволу, переніс та почав їх зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Далі, 16.03.2017 року ОСОБА_13 добровільно звернувся із заявою до чергової частини ГУНП в Одеській області, куди добровільно видав зазначений пістолет «CZ 75 B cal.9 Luger», № НОМЕР_5 , магазин до нього та чотири патрони 9 mm Luger. Даний факт зареєстровано в журналі єдиного обліку ГУНП в Одеській області за № 569 від 16.03.2017.

Так, виданий ОСОБА_13 пістолет є стандартною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом, без внесених конструктивних змін - пістолетом НОМЕР_4 , чеського виробництва (виробник «Ceskazbrojovka», м.Угорський Брід, Моравська Словаччина, Чехія), під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum. Даний пістолет для стрільби придатний. Представлені на дослідження чотири патрона є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом - пістолетними патронами калібру 9х19 мм Luger/Parabellum до 9-мм пістолетів Люгера зразку 1900 року, Парабеллум; P08, Borchardt-Luger, та ін. Дані патрони є стандартними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї і до стрільби придатні.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України - придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_13 пояснив, що до події особисто ОСОБА_17 він не знав. Але знав, що його племіннику ОСОБА_17 було нанесено ножове поранення. Довгий час племіник лікувався. Усі витрати на лікування оплачував він особисто. Батько його племінника ОСОБА_23 повідомив ОСОБА_24 , що спілкувався із рідними ОСОБА_17 та сказав їм, що буде звертатися до правоохороних органів із заявою відносно нанесення ножового поранення його сину. Після, чого з часом ОСОБА_25 йому подзвонив та призначив зустрів з метою вирішення питання щодо розрахунку за витрати на лікування його сина. В день події до нього приїхав ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ще одна особа. ОСОБА_26 його попросив взяти усі розрахунки витрат на лікування сина та поїхати разом з ним на зустріч з ОСОБА_17 і надати останьому усі розрахунки. Він погодився. На автомобілі, який належав ОСОБА_27 вони усі разом поїхали до кафе «Вимпел». В кафе їм повідомили, що у них банкет місць не має та попросили почекати ОСОБА_17 на вулиці.

Вони вийшли із кафе та деякий час чекали на вулиці біля кафе. Через деякий час ОСОБА_27 відійшов до свого автомобілю. В цей час із кафе вийшов ОСОБА_17 , підійшов до свого автомобілю і відкрив двері. Він та інші дві особи пішли до ОСОБА_25 . В цей час ОСОБА_17 почав стріляти. Під час стрілянини був поранений ОСОБА_28 . ОСОБА_26 , він та інша особа побігли до ОСОБА_17 . Він двома руками почав виривати у ОСОБА_17 пістолет. Під час коли він виривав пістолет ОСОБА_17 лежав на землі, а він знаходився зі сторони ОСОБА_17 в районі його голови зправа.

Після того, як він вирвав пістолет відразу крикнув, що забрав пістолет і відійшов від ОСОБА_17 та разом з ОСОБА_27 пішов до автомобілю ОСОБА_27 . За ними до автомобілю підійшли ОСОБА_26 та інша особа. Вони сіли до автомобілю та поїхали. Пістолет який він забрав у ОСОБА_25 , зберігав у себе. В подальшому пістолет він видав правоохоронним органам. Ножа на момент події у нього не було. У інших осіб які були з ним разом ножа він не бачив ні до події ні після того, як вони пішли.

Під час коли була бійка уся його увага була направлена на відбирання пістолета у ОСОБА_17 і він не звернув увагу де хто знаходився та що робив в цей час.

Під час коли він виривав пістолет у ОСОБА_17 він почув біль з наружної сторони своєї руки. В подальшому він побачив поріз на своїй руці. Хто наніс йому цей поріз він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14 пояснив, що до події ОСОБА_17 він не знав. В день коли відбулася подія його дядя попросив відвести його до кафе «Вимпел». Дядя пояснив, що ОСОБА_17 просив його приїхати для вирішення питання щодо відшкодування матеріальних витрат на лікування тілесних ушкоджень, які були нанесені ОСОБА_29 . Дядя попросив його по дорозі заїхати до ОСОБА_13 та його теж взяти тому, що саме ОСОБА_30 має повний розрахунок витрат, які необхідно показати ОСОБА_17 . В подальшому, він спільно зі своїм дядею, ОСОБА_31 та ще з однією особою приїхали до кафе. Під час коли вони їхали спілкувалися між собою на побутові теми. Коли вони приїхали до кафе їм сказали почекати ОСОБА_17 на вулиці тому, що в кафе був банкет. Вони вийшли та чекали ОСОБА_17 на вулиці. Під час коли вони чекали він відійшов до свого автомобілю та в цей час почув постріли та спішно повернувся до міста, де вони до цього чекали ОСОБА_17 .

Коли він повернувся то побачив, що там йде бійка. Він бачив, що ОСОБА_30 знаходиться із сторони голови ОСОБА_25 та виривав у останього пістолет. Як були розташовані дві інші особи по відношенню до ОСОБА_25 він не пам`ятає. Він почув, як ОСОБА_13 крикнув: «я забрав у нього пістолет». Після цього ОСОБА_13 відійшов від місця бійки та разом з ним пішли до його автомобілю. Через деякий час за ними підійшли до автомобілю дві інши особи з якими вони приїхали. Усі сіли до автомобілю та поїхали. Під час коли відбувалася бійка він знаходився зі сторони ніг ОСОБА_17 . Також ОСОБА_27 пояснив, що ножа у нього не було. Будь які тілесні ушкодження ОСОБА_17 він не наносив. У ОСОБА_13 ніж він також не бачив ні до їх приїзду к місцю події, ні під час події, ні після події.

Від потерпілого ОСОБА_32 надійшла заява про розгляд кримінального провадження у його відсутність, в які також зазначив, що бути допитаним у судовому засіданні наміру не виявив, оскільки не був очевидцем події.

Свідок ОСОБА_33 пояснив суду, що обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_14 на місці події він не пам`ятає та йому невідомо чи були обвинувачені на місці події. З потерпілим знайомий не був. Скільки ножевих поранень отримав потерпілий і хто їх наносив він не бачив. На місці події він чув постріли, вибіг на вулицю з бару. Потім приїхала швидка медична допомога та забрала потерпілого з місця події.

Свідок ОСОБА_34 пояснив суду, що обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_14 він раніше не бачив. В день події він з товаришем відпочивав у кафе «Вимпел», де за іншим столом біля них знаходився потерпілий з друзями. Він бачив, що приблизно 6-7 осіб виходило з бару, чув крики, що йде бійка. Хто приймав участь у бійці йому невідомо, хто здійснював постріли йому невідомо. Потім бійка закінчилась, всі розійшлись та потерпілому була викликана швидка медична допомога.

Частиною ч.3 ст.23 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним те неупередженим судом.

В період судового розгляду прокурор відмовився від допиту 21 свідка обвинувачення, крім свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Проте, стороною обвинувачення в період розгляду судом кримінального провадження з 07.08.2019 року року, тобто протягом тривалого часу, не була забезпечена присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , від допиту яких в подальшому прокурор також відмовився.

Стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_13 і ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України та винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України надані суду письмові докази, які судом досліджені у судовому засіданні.

Так, судом досліджено наступні документальні докази.

Протокол огляду місця події від 06.02.2016 року, відповідно до якого під час огляду вилучено патрон 9 мм, годинник, перстень, одяг, речі та змиви речовини бурого кольору;

Протокол огляду місця події від 07.02.2016 року, відповідно до якого вилучено 1 змив речовини бурого кольору, 3 сліди пальців рук, довіреність, посвідчення водія, державний номер;

Протокол огляду місця події від 07.02.2016 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого вилучено три сліди пальців рук, запис з камери відео спостереження, відтворений у судовому засіданні;

Протокол огляду місця події від 07.02.2016 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого вилучено гільзу Luger, 9 мм.;

Протоколи огляду місця події від 08.02.2016 року та від 09.02.2016 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого вилучено автомобіль Мерседес сріблястого кольору, з якого також вилучені сліди пальців рук, змиви речовини бурого кольору, спортивна кофта, топор;

Протокол перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_35 від 12.02.2016 року, яка впізнала на відеозаписі обвинуваченого ОСОБА_36 , який зайшов в приміщення кафе та вийшов з приміщення кафе на вулицю;

Протокол перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_37 від 12.02.2016 року, який на відеозаписі впізнав особу на прізвище ОСОБА_38 , який зайшов в приміщення кафе та вийшов з приміщення кафе на вулицю;

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2018 року та роздруківкою абонентського номеру НОМЕР_6 , яким користувався ОСОБА_20 і абонентського номеру НОМЕР_7 , яким користувався ОСОБА_39 ;

Протокол обшуку від 12.02.2016 року за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до якого нічого не виявлено та не вилучено;

Протокол обшуку від 03.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_13 та особистого обшуку ОСОБА_13 , відповідно до якого нічого не виявлено та не вилучено;

Протокол обшуку від 03.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_6 за місцем мешкання ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , відповідно до якого вилучені два мобільних телефони та довіреність;

Протокол обшуку від 03.11.2016 року за місце мешкання ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_7 , відповідно до якого вилучено 2 мобільних термінали;

Протокол обшуку від 03.11.2016 рокуавтомобіля «Тойтота», р/н НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_42 , відповідно до якого вилучений мобільний телефон;

Протокол тимчасового доступу від 21.04.2016 року;

Висновок судово-медичної експертизи № 114-430/16 від 04.03.2016 року, відповідно до якого при дослідженні трупа ОСОБА_17 виявлено численні колото-різані рани (дванадцять ран): проникаюча котоло- різана рана передньої поверхні грудної клітини справа, яка була небезпечна для життя та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень; проникаюча колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва, яка була небезпечна для життя та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень; різана рана в лівій завушній ділянці з переходом на ділянку лівого кута нижньої щелепи, колото-різана рана на тильній (задній) поверхні правого передпліччя в нижній треті, три колото-різаних рани на тильній (задній) поверхні правої кисті, одна колото-разана рана на тильній (задній) поверхні та три різаних рани на долонній (передній) поверхні лівої кисті, колото-різана рана на внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині, дві забійні горизонтальні рани на нижній губі, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, садна на передній поверхні підборіддя, вздовж краю нижньої щелепи зліва, на передньобоковій поверхні шиї зліва, у ділянці правого та лівого колінних суглобів, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_17 перебуває у прямому причинному зв`язку з проникаючими колото-різаними пораненнями грудної клітини з наскрізним ушкодженням лівого шлуночка серця, та настала від геморагічного шоку;

Висновок судово-медичного дослідження (обстеження) № 430 від 04.03.2016;

Акт судово-медичного- гістологічного дослідження №433/430 від 08.02.2013 року;

Акт судово-медичного дослідження №67 від 08.02.2016 року, відповідно до якого пошкодження № 2,4,5,6,7,8,12 на представлених клаптиках шкіри володіють ознаками колото-різаних ран. Не виключається можливість утворення даних ушкоджень одним клинком плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, який має обушок з добре вираженими ребрами, гостре лезо і максимальну ширину зануреної частини клинка не більше 2,8 см. Пошкодження №1 володіє ознаками колото-різаного, утворене с тиском на лезо при зануренні і витяганні клинка плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, що має обушок і гостре лезо. Пошкодження №3 на клапті шкіри лівої завушної області з переходом на бокову поверхню шиї є різаною раною, утворене гострою ріжучою кромкою (лезом) травмуючого предмета.

Висновок експерта №628 від 20.03.2017 року;

Висновок комісійної судово-медичної експертизи № 78 від 14.05.2018;

Висновок експерта №187 від 07.02.2016 року, відповідно до якого на шкіряній куртці та брюках потерпілого ОСОБА_17 виявлена кров потерпілого ОСОБА_17 ;

Висновок експерта №97 від 11.02.2016 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілого ОСОБА_17 виявлена кров потерпілого ОСОБА_17 .

Висновок експерта №173 від 28.04.2017 року та висновок експерта №336 від 02.08.2018 року, відповідно до яких на джемпері ОСОБА_20 виявлено вогнепальне пошкодження на переді, на шві втачки правого рукава, на вільному краї правого рукава і шві рукава, яке могло утворитись при пострілі з вогнепальної зброї. Вхідне пошкодження на передній поверхні джемпера відповідає пошкодженню в ділянці правого плечового суглобу. Особа, яка здійснювала постріли перебувала спереду або спереду ізбоку щодо ОСОБА_20 , ознак зміни взаєморозташування не виявлено. Даних, вказуючих на близьку дистанцію пострілу не виявлено. Механічні пошкодження, характерні для боротьби і самооборони, а також шарпання, розірвання, розтягу одягу на джемпері ОСОБА_20 відсутні.

Висновок експерта №273 від14.03.2018 року, відповідно до якого на кофті, виданій ОСОБА_20 кров не знайдена;

Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи №517 від 31.08.2016 року, відповідно до якого на тампонах зі змивами, вилученими з автомобіля «Лексус», д/н НОМЕР_9 виявлена кров невстановленої особи чоловічої статі;

Висновок комісійної судово-медичної експертизи № 102 від 13.06.2019 року, відповідно до якого судово-медична експерта комісія на питання, поставлені у постанові слідчого комісія експертів відповісти не має можливості;

Висновок судової молекулярно-генетична експертиза №218 від 14.08.2017 року, відповідно до якого генетичні озаки крові та клітини з ядрами виявлених у змиві з лівої задньої двері автомобіля, заднього брилка, заднього зовнішнього лівого крила, зовнішньої лівої задньої дверки, у грунті вилученому у входа в 7-му парадну, у змиві з асфальта у 7-ї парадної та змиві з середини заднього сидіння автомобіля збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_17 .

Генетичні ознаки крові та клітини з ядрами виявлених у змиві з корпуса автомобіля "Мерседес" збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_17 та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_43 та ОСОБА_20 .

Генетичні ознаки крові та клітини з ядрами виявлених у змиві з рульового колеса містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_44 та невстановленої особи.

Походження крові та клітини з ядрами виявлених у змиві з лівої задньої двері автомобіля, заднього брилка, заднього зовнішнього лівого крила, зовнішньої лівої задньої дверки, у грунті вилученому у входа в 7-му парадну, у змиві з асфальта у 7-ї парадної та змиві з середини заднього сидіння автомобіля від ОСОБА_17 та ОСОБА_14 виключається. Походження крові та клітини з ядрами виявлених у змиві з корпуса автомобіля «Мерседес» від ОСОБА_13 та ОСОБА_20 виключаються.

Висновок судової експертизи за експертною спеціальністю 3.2 «Дослідження боєприпасів, слідів пострілів» №89-Б від 21.03.2016 року, відповідно до якого один патрон, являється стандартним боеприпасом, патроном калібру 9x19мм, призначеним до стрільби з нарізної зогнепаїіьної зброї - пістолетів Beretta mod. 1951, ПН-18, Застава ЦЗ 99, а також інших, відповідного калібру, виготовлено- заводським (промисловим) способом, до стрільби придатний. Гільза являється складовою частиною боеприпасу, патрону калібру 9х19мм. Патрони вказаного калібру можуть бути використані при стрільбі з нарізної вогнепальної зброї - пістолетів Beretta mod, 195L Застава ЦЗ 99, а також іншої нарізної вогнепальної зброї, відповідного калібру. Патрон, стріляна гільза від якого представлена на дослідження, міг бути відстріляним з пістолету Beretta Mod, 1951 або іншої зброї, відповідного калібру;

Висновок судової балістичної експертизи №327-Б від 10.04.2017 року, відповідно до якого пістолет CZ-75B № НОМЕР_5, чеського виробництва, під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum для стрільби придатний; чотири патрона є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом - пістолетними патронами калібру 9х19 мм Luger/Parabellum до 9-мм пістолетів Люгера зразку 1900 року, Парабеллум; P08, Borchardt-Luger, та ін. Дані патрони до стрільби придатні.

Висновок судової балістичної експертизи №453-Б від 19.05.2017 року, відповідно до якого гільза патрону калібру 9х19 мм стріляна з пістолета CZ-75B № НОМЕР_3 ;

Висновок судової вибухово-технічної експертизи, за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху і пострілу» № НОМЕР_10 від 28.02.2018 року, відповідно до якого на марлевому тампоні, який є протиркою каналу ствола пістолета CZ-75B № НОМЕР_3 , виявлені сліди продуктів пострілу;

Висновок судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №154-Х від 25.01.2018 року;

Висновок судової вибухово-технічної експертизи, за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху і пострілу» №144-Ф від 03.07.2019 року, відповідно до якого на куртці ОСОБА_17 слідів продуктів пострілу не виявлено.

Протокол огляду відеозапису - двох дисків DVD-R, на поверхні яких наявний рукописний надпис: «Видео Вымпел Диск-1», «Видео Вымпел Диск-2», відповідно до якого в період 15.09.2017 року по 25.10.2017 року слідчим проведений огляд відеозапису з місця події.

Протокол огляду відеозапису від 21.02.2019 року - двох дисків DVD-R, на поверхні яких наявний рукописний надпис: «Видео 115 ОСОБА_17 - «Вымпел» 06.02.2016 г.», «Видео + фото115 ОСОБА_17- «Вымпел» 06.02.2016 г.», відповідно до якого слідчим проведений огляд відеозапису з місця події.

Протокол огляду речових доказів від 13.03.2018 року з фото таблицями;

Протокол огляду документів, вилучених 07.02.2016 ро при проведенні огляду автомобіля «Мерседес» та документи, видані на підставі заяви ОСОБА_45 від 09.02.2016 року;

Протокол огляду документів, вилучених 09.02.2016 року при проведенні огляду автомобіля «Лексус»;

Протокол огляду предметів від 16.03.2017 року, 10.07.2019 року;

Протоколи огляду речових доказів від 05.07.2019 року, 10.07.2019 року;

Протоколи отримання зразків для експертизи від 20.03.2017 року, 27.03.2019 року, 15.04.2019 року,

Висновок судової біологічної експертиза за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» №520 від 12.10.2018 року, відповідно до якого генетичні ознаки крові людини на шкіряній куртці потерпілого ОСОБА_17 не встановлено;

Висновок експерта №354 від 21.05.2019 року, відповідно до якого на шкіряній куртці та брюках потерпілого ОСОБА_17 виявлена кров людини, яка не належить ОСОБА_13 .

Висновок експерта №627 від 20.03.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлений рубець лівого передпліччя, який міг бути наслідком загоєння різаної рани лівого передпліччя. Вказане ушкодження могли бути спричинені дією ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа та може відноситись до 06.02.2016 року. Встановивти позу потерпілої особи та точне взаєморозташування потерпілої особи і особи, що травмувала не представляється можливим;

Висновок комісійної судово-медичної експертизи №78 від 14.05.2018 року, відповідно до якого враховуючи дані висновку експерта №114-430/16 від 15.02.-04.03.2016 р., акту судово-медичного дослідження №430 від 08.02.-04.03.2016 року, даних відео файлів з камер зовнішнього спостереження кафе-бара «Вимпел», у момент заподіяння тілесних ушкоджень, в тому числі тих, що знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку зі смертю, потерпілий ОСОБА_17 був у горизонтальному положенні. Ушкодження, які були описані у потерпілого ОСОБА_17 (умовно позначеного під номером 7), були спричинені особами, яким призначені умовні номера 1, 3, 4.

Заява ОСОБА_13 начальнику ГУНП в Одеській області, яка зареєстрована 15.03.2017 року за №560, відповідно до якої ОСОБА_13 добровільно видав пістолет.

Постанови про визнання та доручення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 11.02.2016 року, 25.05.2019 року, 19.03.2018 року, 04.07.2019 року, 10.07.2019 року, 25.05.2018 року.

Відповідно до висновку судово-психіатрічних експертів №197 від 16.05.2019 року ОСОБА_14 на хронічне психічне захворювання, недоумство, та інший хворобливий стан психіки не страждає, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до висновку судово-психіатрічних експертів №198 від 16.05.2019 року ОСОБА_13 на хронічне психічне захворювання, недоумство, та інший хворобливий стан психіки не страждає, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

На підставі досліджених судом документів, наданих стороною обвинувачення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Суд перевірив доводи сторони обвинувачення про наявність у діях ОСОБА_13 і ОСОБА_14 складу злочину, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України, перевірив доводи сторони захисту та висунуте обвинувачення за зазначеною статтею КК України, дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що зібрані докази обвинувачення ОСОБА_13 і ОСОБА_14 складу злочину, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України є належними, допустимими, достовірними, але у своїй сукупності є не достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_13 і ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України з наступних підстав.

Відповідно до п.3, 16 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у разі, коли до кримінальної відповідальності притягнуто кількох осіб, які діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого чи заподіяння шкоди його здоров`ю, належить з`ясовувати і зазначати у вироку характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них. Вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст.115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою

приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію

спільного умислу тощо.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків. При вирішенні питання щодо спрямованості (змісту) умислу особи необхідно виходити із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховувати не тільки поведінку винуватця і потерпілого напередодні злочину та їхні стосунки, але й спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, застосоване знаряддя злочину, характер, локалізацію та ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, а також поведінку винної особи після скоєного. Про наявність прямого умислу можуть свідчити такі дії особи, які завідомо для неї повинні були потягнути за собою смерть потерпілого.

Вимогами ст.91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу положень ст.ст.92-93 КПК України вбачається, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час з`ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено, що за версією сторони обвинувачення мотивом для вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 є подія, яка відбулась в ніч з 29.12.2015 на 30.12.2015, в кафе-барі «Восток», який розташований в м. Одесі, в результаті якої в ході конфлікту та бійки ОСОБА_17 завдав ОСОБА_16 , який є родичем ОСОБА_14 , тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча, тому на думку сторони обвинувачення, обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_14 з мотивів помсти у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці вступили у попередню змову з невстановленими особами, знаючи що ОСОБА_17 фізично розвинута особа, який при собі може мати зброю, завчасно обговорили та погодили між собою дії на вчинення запланованого ними вбивства, вибравши при цьому спосіб його вчинення - побиття ОСОБА_17 , та заподіяння йому тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаних ран, використовуючи при цьому, як знаряддя вчинення злочину - ножі.

Водночас, з показань у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , досліджених письмових доказів, судом встановлено, що обвинувачені особисто з ОСОБА_17 знайомі не були. Дійсно ОСОБА_17 було нанесено ножове поранення ОСОБА_16 , який тривалий час лікувався, витрати на лікування сплачував ОСОБА_13 , тобто відповідно до показань обвинувачених метою зустрічі з ОСОБА_17 було обговорення питання щодо відшкодування ним витрат на лікування ОСОБА_16 .

Зазначені показання обвинувачених щодо мети зустрічі з ОСОБА_17 стороною обвинувачення жодним чином не спростовані.

Відповідно до відеозапису з місця події, відтвореного у судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_17 , підійшовши до автомобіля відразу почав здійснювати постріли з наявного у нього пістолета в бік ОСОБА_13 , ОСОБА_27 та інших осіб, які в цей момент перебували на певній відстані від ОСОБА_17 та його автомобіля і тільки після того, як ОСОБА_17 почав стріляти з пістолета в їх бік, в результаті чого ОСОБА_20 отримав вогнепальне поранення, у зв`язку з чим особи, присутні на місці події, в тому числі обвинувачені, почали рух у бік потерпілого, та їх подальші дії були спонтанними, які були направлені не на подолання фізичного опіру потерпілого з метою подальшого вчинення його вбивства, а на усунення небезпечної для їх життя та здоров`я ситуації, а саме на припинення пострілів в їх бік, які здійснював потерпілий.

Зазначені обставини, зафіксовані відеозаписом, підтверджуються висновками експерта №173 від 28.04.2017 року та №336 від 02.08.2018 року, якими встановлено, що особа, яка здійснювала постріли перебувала спереду або спереду і збоку щодо ОСОБА_20 , ознак зміни взаєморозташування не виявлено. Даних, вказуючих на близьку дистанцію пострілу не виявлено. Механічні пошкодження, характерні для боротьби і самооборони, а також шарпання, розірвання, розтягу одягу на джемпері ОСОБА_20 відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що твердження сторони обвинувачення, викладене в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_13 , та дві невстановлені досудовим слідством особи одразу підбігли до ОСОБА_17 , підбігши до ОСОБА_17 ззаду, одна особа обхватив його за поперек двома руками, силоміць витягнув із салону автомобіля та намагався повалити на землю, після чого ОСОБА_17 , лежачи на землі дістав наявний у нього пістолет, з якого здійснив декілька пострілів в напрямку нападників, завдавши при цьому вогнепальне поранення правого плеча ОСОБА_20 , та активно чинив опір, відбиваючись від них руками та ногами, а також намагаючись застосувати наявну у нього вогнепальну зброю, не знайшла свого підтвердження та повністю спростована вищезазначеними дослідженими судом доказами.

За викладених встановлених судом обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність умислу обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_27 на умисне вбивство потерпілого.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновок комісійної судово-медичної експертизи №78 від 14.05.2018 року, досліджений судом, є належним, допустимим, але не достатнім доказом для підтвердження факту вчинення ОСОБА_13 і ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України з наступних підстав.

Зазначений висновок комісійної судово-медичної експертизи ґрунтується на відеозаписі з місця події та протоколах допиту свідків ОСОБА_46 і ОСОБА_47 , які в судовому засіданні, будучи безпосередньо допитані судом, не підтвердили обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_17 , викладені у протоколах їх допиту під час досудового розслідування, які були предметом дослідження експертної комісії.

Також, зазначений висновок комісійної судово-медичної експертизи ґрунтується на протоколах допиту обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , та протоколах допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , які безпосередньо судом не допитані у зв`язку із відмовою сторони обвинувачення від їх допиту у судовому засіданні.

Крім того, у висновку комісійної судово-медичної експертизи зазначено, що ушкодження, які були описані у потерпілого ОСОБА_17 (умовно позначеного під номером 7), були спричинені особами, яким призначені умовні номера 1, 3, 4, що свідчить про те, що висновок експертної комісії містить припущення про можливість заподіяння тілесних ушкоджень, від яких настала смерть ОСОБА_17 трьома особами, в тому числі ОСОБА_51 , тобто органом досудового розслідування на підставі зазначеного висновку фактично був здійснено вибіркове з трьох осіб визначення ОСОБА_52 , як безпосереднього виконавця умисного вбивства потерпілого ОСОБА_17 .

За викладених та встановлених судом обставин, колегія суддів вважає висновок комісійної судово-медичної експертизи №78 від 14.05.2018 року не достатнім доказом для підтвердження факту вчинення ОСОБА_13 і ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України

Також суд зазначає, що відповідно до висновків експерта тілесні ушкодження потерпілому заподіяні одним клинком плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа, який органом досудового розслідування не встановлений і у якості речового доказу не долучений.

Водночас, відповідно до показань в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_13 на місці події, коли потерпілий лежав на землі, він обома руками відібрав у нього пістолет, який в подальшому зберігав при собі, після чого разом з ОСОБА_14 пішов до автомобіля ОСОБА_14 . В подальшому він побачив поріз на своїй руці. Дані показання ОСОБА_13 підтверджені висновком експерта №627 від 20.03.2017 року відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлений рубець лівого передпліччя, яке могло бути спричинено дією ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа та може відноситись до 06.02.2016 року.

Згідно досліджених матеріалів кримінального провадження знаряддям злочину був один невстановлений ніж, а ОСОБА_13 відбираючи пістолет у потерпілого отримав тілесне ушкодження лезом ножа, що виключає можливість тримання ОСОБА_13 ножа у руках і нанесення у цей момент тілесних ушкоджень потерпілому ножем.

Крім того, висновками експертів, досліджених судом, встановлена взаємовідсутність будь-яких слідів на предметах та одязі потерпілого і обвинуваченого ОСОБА_13 , які повинні були залишитись при близькому контакті між ними, тим більше при нанесенні проникаючих котоло-різаних ран передньої поверхні грудної клітини справа та зліва, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

Також, обставини відібрання пістолета у ОСОБА_17 обвинуваченим ОСОБА_13 відображені у його письмовій заяві начальнику ГУНП в Одеській області, яка зареєстрована 15.03.2017 року за №560, відповідно до якої ОСОБА_13 добровільно видав пістолет, що у сукупності з вищезазначеними доказами спростовує версію сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_13 наніс потерпілому удари ножем, а у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому місці, невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, передав пістолет CZ-75B № НОМЕР_5, чеського виробництва, під патрон калібру 9х19 мм Luger/Parabellum, який він забрав з місця події, ОСОБА_13 .

Також, колегія суддів зазначає, що органом досудового розслідування жодними належними, допустимими, достовірним та достатніми доказами не доведено вчинення обвинуваченим ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_14 інкриміновано, що він, маючи особисту неприязнь до ОСОБА_17 , бажаючи помститись останньому за свого брата, вирішив фізично над ним розправитись, вчинивши його вбивство.

ОСОБА_14 розповів про наміри помститись ОСОБА_17 його рідному дядьку - ОСОБА_13 невстановленій досудовим слідством особі, відносно якої виділені матеріали в окреме кримінальне провадження, яким запропонував разом із ним вчинити його вбивство, на що останні надали свою згоду. ОСОБА_14 та дві невстановлені досудовим слідством особи, відносно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, прижали до землі лежачого на асфальті ОСОБА_17 та утримуючи його почали завдавати потерпілому удари руками та ногами в різні ділянки тіла.

З показань обвинуваченого ОСОБА_14 , який не заперечує свою присутність на місці події, встановлено, що він дійсно на своєму автомобілі привіз ОСОБА_13 та інших осіб для зустрічі з ОСОБА_17 . Після того, як він почув пострілі, він підійшов на місце, де відбувалась бійка, знаходився біля ніг ОСОБА_17 , будь-які тілесні ушкодження потерпілому він не наносив. Після того, як ОСОБА_13 відібрав пістолет у ОСОБА_17 , він разом з ним пішли в автомобіль, де дочекавшись ще двох осіб, поїхали з місця події.

В тексті самого обвинувачення органом досудового розслідування зазначено, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме час та місце та інші обставини попередньої змови ОСОБА_14 з невстановленими досудовим розслідуванням особами, органом досудового розслідування не встановлені. Описана в обвинуваченні роль ОСОБА_27 у вчиненні умисного убивства ОСОБА_17 є припущеннями сторони обвинувачення, які не підтверджені жодним доказом та не спростовують показання ОСОБА_27 , надані у судовому засіданні.

Судом встановлено, що дійсно в ніч з 29.12.2015 на 30.12.2015 в кафе-барі «Восток», який розташований в м. Одесі, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , відбулись конфлікт та бійка, в результаті якої останній завдав ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча. Даний факт зазначений у пред`явленому обвинуваченні як мотив вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_17 .

Колегія суддів зазначає, що спричинені ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча не потягли за собой тяжких наслідків, він пройшов лікування, яке оплатив ОСОБА_13 , тому суд вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_27 та обвинуваченого ОСОБА_13 взагалі був відсутній мотив на вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 через два місці після зазначеної події, тим більше, як зазначено в обвинуваченні способом його вчинення - побиття ОСОБА_17 та заподіяння йому тілесних ушкоджень у вигляді колото-різаних ран, використовуючи при цьому, як знаряддя вчинення злочину - ножі, враховуючи, що ОСОБА_17 міг мати при собі вогнепальну зброю.

Досліджені судом протокол перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_35 , яка не допитана судом; протокол перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_37 , який не допитаний судом; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2018; аналіз роздруківки абонентського номеру НОМЕР_6 , яким користувався ОСОБА_20 ; аналіз роздруківки абонентського номеру НОМЕР_7 , яким користувався ОСОБА_14 , покази свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , які не допитані судом, свідка ОСОБА_53 , який в судовому не підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими, на які сторона обвинувачення посилається як на докази вчинення обвинуваченими умисного вбивства ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб, жодним чином не підтверджують вчинення обвинуваченими ОСОБА_13 і ОСОБА_27 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України.

Виходячи зі встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що стороною обвинувачення не надано суду жодних достатніх доказів на підтвердження вчинення обвинуваченими ОСОБА_13 і ОСОБА_27 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України, оскільки досліджені судом докази підтверджують факт перебування обвинувачених на місці події, але жодним чином не доводять винуватість обвинувачених у вчиненні умисного вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Доводи сторони захисту щодо порушень органом досудового розслідування норм КПК України, які на думку сторони захисту, є підставою для визнання доказів, наданих стороною обвинувачення недопустимими доказами, а саме відеозапису з місця події, з яким, як стверджує сторона захисту обвинувачені в період досудового розслідування не були ознайомлені, не знайшли свого підтвердження та спростовані протоколами про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів досудового розслідування за період з 18.07.2019 року по 30.07.2019 року, відповідно до яких обвинувачені власноруч, у присутності захисника письмово зазначили про те, що що з матеріалами кримінального провадження ознайомлені, в тому числі з відеозаписами, копії яких отримали.

Згідно частини третьої статті 17 КПК України підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Частиною четвертою статті 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до кримінальної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своєму рішенні, а згідно ч.2 ст.17 КПК ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Національне законодавство України повністю узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винуватість обвинувачених ОСОБА_13 і ОСОБА_27 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення не доведена під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку були б достатніми для прийняття рішення про доведеність їх вини.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. Рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (див. Рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, враховуючи недоведеність в суді вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими та вичерпність можливостей збирання доказів, що є підставою для визнання обвинувачених невинними, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виправдання обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України - за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими.

Щодо обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 15.03.2017 року звернувся із заявою на ім`я начальника ГУНП в Одеській області, яка зареєстрована 15.03.2017 року за №560, відповідно до якої ОСОБА_13 добровільно видав пістолет, який відібрав у потерпілого ОСОБА_17 06.02.2016 року при обставинах, викладених у заяві. Зазаначений пістолет ОСОБА_13 зберігав при собі та в подальшому добровільно видав правоохоронним органам.

Колегія суддів зазначає, що в результаті проведених обшуків в період досудового розслідування, зазначений пістолет виявлений у ОСОБА_13 не був, тобто ОСОБА_13 мав можливість і надалі зберігати зазначений пістолет. Проте, незалежно від мотивів за власним бажанням, до повідомлення йому про підозру 15.04.2019 року, 15.03.2017 року добровільно передав його відповідному правоохоронному органу.

Відповідно до ч.3 ст.263 КК України із змінами внесеними 24.03.2022 року - не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Відповідно до ст.5 КК України - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності

Відповідно до ч.3 ст. 263 КК України добровільна здача означає, що людина має можливість і надалі безперешкодно зберігати зброю, проте за власним бажанням (незалежно від причин та мотивів) передає її відповідному державному органу.

Згідно п.28 Постанови Пленуму ВС України №3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» передбачено, що під добровільною здачею, зокрема, вогнепальної зброї, що згідно з ч.3 ст.263 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати зазначені предмети, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини, а саме відсутність події та відсутність в діянні ОСОБА_43 з 24.03.2022 року складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виправдання ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та закриття кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Керуючись ст.2, 17, 84-87, 91, 92, 94, 100, 124, 373, 374, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_13 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п.12 ч.2 ст.115 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю його вини у пред`явленому обвинуваченні.

ОСОБА_13 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України та виправдати його у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Кримінальне провадження №0000439 від 07.02.2016 року №0001674 від 10.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 не застосований.

ОСОБА_14 ( ОСОБА_14 ) визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п.12 ч.2 ст.115 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю його вини у пред`явленому обвинуваченні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 не застосований.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2016 року - скасувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2016 року - скасувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2016 року на автомобіль «Mercedes Benz CL55 AMG» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 11.02.2016 року на автомобіль марки «Лексус» сріблястого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 - скасувати.

Речові докази:

-два оптичних, цифрових носії інформації «DVD-R-диск «Verbatim» на яких містяться відеозаписи камер зовнішнього спостереження кафе-бару « Вимпел », вилучені 07.02.2016; один оптичний, цифровий носій інформації «DVD-R-диск «Perfeo 16x4,7 GB», на якому зафіксовано фото-, відеофайли оглянутих відеозалисів камер зовнішнього спостереження кафе-бару « Вимпел », два оптичних цифрових носії інформації DVD-R-диск «Verbatim» (накопичувач), на поверхні якого наявний рукописний надпис наступного змісту: «Видео 115 ОСОБА_17 - «Вымпел» 06.02.16 г.» та DVD-R-диск «acme» (накопичувач), на поверхні якого наявний рукописний надпис наступного змісту: «Видео + фото 115 ОСОБА_17 - «Вымпел» 06,02.16 г.», заява на ім`я начальника ГУНП В Одеській області ОСОБА_54 , від 15.03.2017, від імені ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протокол роз`яснення право на мову від 16,03.2017; протокол роз`яснення право на мову від 16.03.2017 (складений на російській мові); протоколу роз`яснення право на правову допомогу від 16.03.2017 (складено російською мовою); пояснення в печатному вигляді ОСОБА_13 від 16.03.2016 (складено російською мовою); копії посвідчення водія НОМЕР_11 , на ім`я ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протокол роз`яснення право на мову від 16.03.2017; протокол роз`яснення право на мову від 16.03.2017 (складений на російській мові); протокол роз`яснення право на правову допомогу від 16.03.2017, (складено російською мовою); пояснення в печатному вигляді ОСОБА_20 від 16.03.2016 (складено російською мовою); копії паспорта громадянина України на ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , с.Енгельскенд, Шамхорського району, Азербайджан, серія НОМЕР_12 , виданий 15.06.2015 Скадовським PC УГМС України в Херсонській області. НОМЕР_11, на ім`я ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-пістолет CZ-75B НОМЕР_5, чеського виробництва, під патрон калібру 9x19 мм Luger/Parabellum, одну стріляну гільзу пістолетного патрону калібру 9x19 мм Luger/Parabellum, із маркуванням «S&B 9mm Luger», чотири стріляні гільзи пістолетних патронів калібру 9x19 мм Luger/Parabellum, із маркуванням «S&B 9mm Luger», Листи паперу на двох аркушах форматом А-4 із друкованими та графічними зображеннями про проведення розвал-сходження автомобіля «Lexus», НОМЕР_9; ламіновані документи (реєстраційні документи) на автомобіль «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , текст яких виконано іноземній мові (англійською); чотири квитанції (чеки) «Ощадбанк»; карта «Клевер Бонус» № 3 ; рекламна брошура автомобіля «Lexus IS 200»; пластикова карта із надписом «Эколог 2007», № НОМЕР_15 ; клаптик паперу із друкованим текстом «Одержувач Малиновський ВДВС ОМУЮ, Код: 35048858, Банк ГУ ДКУ в Одеській обл.., Код банку: 828011, р/рах НОМЕР_16 Призначення платежу: В-13», та рукописним текстом «90,91 грн. ОСОБА_14 Постанова 520/11215/14-п від 13.10.2014 року»; одяг потерпілого ОСОБА_17 (куртка, светр, майка, брюки, ремінь, носки, нижня білизна (труси), туфлі), змиви речовини бурого кольору (крові), вилучені 07.02.2016, сліди пальців рук на 4 (чотири) відрізки липкої стрічки, вилучені 08.02.2016, 2 сліди пальців рук, 1 слід пальців рук, який було виявлено 09.02.2016, змиви речовини бурого кольору виявлені 09.02.2016, кофту (джемпер) чорного кольору, видану 16.03.2016 ОСОБА_20 , зразки крові (в сухому вигляді на марлі) ОСОБА_17 , ОСОБА_43 та ОСОБА_20 - знищити.

-автомобіль "Mercedes Benz CL55 AMG" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - вважати повернутим власнику.

-автомобіль марки «Лексус» сріблястого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які складають 49 560 гривень 70 копійок - відшкодувати за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3