Справа № 455/2387/23
Провадження № 1-кс/455/442/2023
У Х В А Л А

01 листопада 2023 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю: прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, зокрема, останній раз вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.02.2022 за частинами 1, 3 статті 357, 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., якому 27.10.2023 у кримінальному провадженні №0000757 від 03.10.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2023 старший слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000517 від 31.10.2023, звернулася до слідчого судді із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зазначає, що 01.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України.

Стверджує, що під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_4 було здобуто відомості про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, яке відносяться до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, чинити тиск на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки схильний вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, за що був раніше неодноразово судимий та вчинив нові корисливі злочини під час непогашеної судимості.

Крім того, 27.10.2023 Самбірським РВП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні №0000757 від 03.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Слідчий вважає, що з урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, враховуючи те, що на даний час проводяться слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тому, в разі не обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що у свою чергу негативно вплине на хід досудового розслідування у даному кримінальному проваджені, є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на наведене, просить винести ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на 60 (шістдесят) діб із визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила таке задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала та просила обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, покликаючись на необгрунтованість підозри, недоведеність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та відсутність непогашеної судимості.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав думку захисника, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та зобов`язався з`являтись за кожною вимогою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, прихожу до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, шо тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, що узгоджується з вимогами частини 5 статті 9 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, із витягу із кримінального провадження №0000517, в рамках якого було подано клопотання, відомо, що 31.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, орган досудового розслідування по даному кримінальному провадженні ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, слідчі, які здійснюють досудове розслідування, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво, ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Як вбачається із матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, повторно, в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан 24.02.2022 із 05 год. 30 хв. строком на 30 діб, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-IX від 15.03.2022, та № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-IX від 21.04.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, та № 757/2022 від 07.11.2022, який затверджено Законом України №2738-IX від 16.11.2022, та № 58/2023 від 06.02.2023, який затверджено Законом України № 2915-IX від 07.02.2023, та № 254/2023 від 01.05.2023, який затверджено Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), та строк якого продовжено на 90 діб Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, який затверджено Законом України № 3275-IX від 27.07.2023 з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, свідомо ігноруючи особливий стан в Україні, 31 жовтня 2023 року, приблизно о 15:10 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел та розуміючи протиправний характер своїх дій, відігнувши металеві грати, через розбите дерев`яне вікно, незаконно, проник до приміщення приватного підприємства фірми «Сільенерго», яке належить на праві приватної власності ОСОБА_17 та котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав: дві бухти проводу АППВ 2?2,5, довжиною по 400 м, одну бухту проводу АППВ 3?2,5, довжиною 300 м, три алюмінієві розсіювачі від світильників, пульт управління з магнітними пускачами та кнопку управління до пуску електродвигуна, у зв`язку з чим заподіяв ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.

Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану, вчиненій повторно, тобто, у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 КК України.

01.11.2023 органом досудового розслідування було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Матеріали поданого клопотання свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 31.10.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; речовими доказами вилученими під час огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи їх в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі, даними про особу підозрюваного, окрім того, оцінюючи ризики, якими прокурор та слідчий обґрунтовують клопотання, зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які буду перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, або в майбутньому.

Отже, ризики, які дають достатньо підстави, слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, також беручи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, за якепередбачено покарання у виді позбавлення волі на строк відп`яти до восьми років, а також беручи до уваги особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, також відсутність постійного місця роботи та джерела доходу у останнього, слідчий суддя дійшов до висновку про доведення слідчим та прокурором обставин, які свідчать про існування ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом спілкування з іншими особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також може вчиняти тиск на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, з метою їх спонукання змінити свідчення, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування, тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та попередить вчинення ним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк відп`яти до восьми років, то відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього може бути застосований.

Також, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою.

Будь-яких даних про відсутність чи зменшення вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, зокрема й цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного та є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно вимог частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України визначає підозрюваному заставу у межах, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 гривень.

При цьому, у разі внесення застави у розмірі визначеному в ухвалі, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 176-178, 183, 186, 193, 194, 196-197, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто з 31 жовтня 2023 року до 29 грудня 2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що згідно з положеннями частини 7 і частини 8 статті 182 КПК України, підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії даної ухвали встановити до 29 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити ОСОБА_4 .

Виконання даної ухвали доручити ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1