Провадження №1-кп/127/896/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000872, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого заступником директора ТОВ «ЕКО ЕНЕРДЖІ ГРУПП», одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 , 06 березня 2018 року близько 00:05 год., коли ОСОБА_13 , керуючи автомобілем марки «MERSEDES-BENS 190», в якому також перебували пасажири ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , зупинив зазначений транспортний засіб перед перехрестям вулиць Миколи Оводова - Князів Коріатовичів у м. Вінниці на червоний сигнал світлофора, то в цей час позаду зупинився керований особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, автомобіль марки «LEXUS», в якому перебували пасажири ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, одразу почав подавати звуковий сигнал, провокуючи водія ОСОБА_13 на порушення правил дорожнього руху, а потім здійснив обгін автомобіля, керованого ОСОБА_13 , «підрізаючи» його, внаслідок чого останній вимушено зупинив транспортний засіб за вищевказаним перехрестям.

Після зупинки обох автомобілів особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вийшли з автомобіля та підійшли до автомобіля марки «MERSEDES-BENS 190». З салону свого автомобіля вийшов ОСОБА_13 . Почалася суперечка.

Близько 00:10 год. у ОСОБА_11 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_12 , які перебували в громадському місці неподалік перехрестя вулиць Миколи Оводова та Князів Коріатовичів у м. Вінниці, з малозначного приводу щодо манери руху автомобілів, раптово виник злочинний умисел, направлений на порушення громадського порядку та вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_13 , для чого вони вступили між собою в попередню змову.

Реалізовуючи вищевказані спільний злочинний умисел та попередню змову, діючи умисно, узгоджено, опираючись на дії один одного, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підійшли впритул до ОСОБА_13 . Усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та відкритість своїх дій для оточуючих, прагнучих показати зневагу до оточуючих, виявити свою грубу силу та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, безпричинно наніс ОСОБА_13 один удар ногою в область сонячного сплетіння, після чого потерпілому почали наносити удари ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Таким чином, діючи спільно, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили груповий напад, одночасно наносячи ОСОБА_13 удари руками і ногами в область обличчя, голови, тулуба та грудної клітини, спричиняючи численні тілесні ушкодження, в результаті чого потерпілий змушений був тривалий час оборонятися та захищатися від посягання на своє здоров`я.

В процесі бійки ОСОБА_11 наніс ОСОБА_13 удар в область лівого ока, від чого той похилився, тимчасово втратив можливість бачити і почав відходити до свого автомобіля, який стояв поруч.

В цей час із салону автомобіля «MERSEDES-BENS 190» вийшов ОСОБА_14 , який почав припиняти хуліганські дії відносно ОСОБА_13 шляхом відволікання уваги нападників на себе та висловлення їм вимоги припинити протиправне посягання. Однак, на його дії особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_12 відреагували агресивно, і не зважаючи на те, що перебували в громадському місці, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, діючи умисно і з особливою зухвалістю, спрямували свої дії на ОСОБА_14 , спільно наносячи йому тілесні ушкодження шляхом ударів руками та ногами в область лівого ліктя, лівого коліна, обличчя та голови, від яких ОСОБА_14 втратив свідомість і впав непритомним біля вищевказаного автомобіля.

Внаслідок спільних злочинних дій особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, і ОСОБА_12 , згідно висновку експерта № 902 Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, закритий перелом кісток носу із незначним зміщенням, синці та садно на голові; синці в ділянках правого та лівого колінних суглобів, в ділянці лівого ліктьового суглобу, перелом коронкової частини 1-го зуба зліва верхньої щелепи. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_14 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

У цей час ОСОБА_11 продовжував наносити удари ОСОБА_13 , який, не маючи змоги захищатися, відбіг від місця події, щоб викликати поліцію.

Такими спільними умисними діями ОСОБА_11 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_12 згідно висновку експерта № 901 Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи від 31.08.2018 ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, перелом кісток носа зліва, перелом кісток лицевого черепа - медіальної стінки лівої орбіти з крововиливом в решітчастий лабіринт, з частковим гемофтальмом (крововиливом) лівого ока; синці голови, синець з садном обличчя, садно червоної кайми нижньої губи, синці задньої поверхні грудної клітки.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_13 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) та за ступенем тяжкості належать:

- перелом кісток лицевого черепа - перелом кісток носа зліва, медіальної стінки лівої орбіти з крововиливом в решітчастий лабіринт, з частковим гемофтальмом (крововиливом) лівого ока - до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, але спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я;

- закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але менше 21 дня) розлад здоров`я;

- синці голови, синець з садном обличчя, садно червоної кайми нижньої губи, синці задньої поверхні грудної клітки - до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи у співучасті та опираючись на дії один одного, ОСОБА_11 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_12 почали нівечити автомобіль ОСОБА_13 . Особа, матеріали відносно якої бив по лобовому склу автомобіля ОСОБА_13 , а ОСОБА_11 і ОСОБА_12 трощили ударами ніг ліве та праве передні і ліве заднє скло автомобіля, бампер та ліві передні дверцята.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_11 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_12 в результаті пошкодження автомобіля білого кольору марки «MERSEDES-BENS 190», 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_13 згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № 224 від 06.04.2018 завдано матеріального збитку у розмірі 12 742,62 гри.

Близько 01:10 год. 06.03.2018, побачивши, що наближається поліцейський автомобіль, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, сів за кермо автомобіля марки «LEXUS» і на ньому залишив місце вчинення злочину. ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з місця злочину побігли.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_10 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Клопотання мотивоване тим, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_11 вчинив дії, які кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, 06 березня 2018 року. Таким чином, з часу подій минуло понад п`ять років.

Обвинувачений свою вину не визнав, однак, підтримав клопотання свого захисника.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_10 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули п`ять років. Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_12 вчинив дії, які кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, 06 березня 2018 року. Таким чином, з часу останньої події минуло понад п`ять років.

Обвинувачений свою вину не визнав, однак, підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_8 не заперечила проти звільнення обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно них.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину закінчились встановлені цією статтею строки.

Злочини, передбачені ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, в редакції на час вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, належать до злочинів середньої тяжкості, строк давності притягнення осіб до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК становить п`ять років.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені вчинені 06 березня 2018 року, тобто з часу події минуло понад п`ять років тому. Вказане, з урахуванням вимог ст. 12 КК України та санкцією статей ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, свідчить що обвинувачені можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності з зазначених у клопотаннях підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, враховуючи, що захисник обвинувачених в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності, обвинувачені не заперечували щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання підлягають задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, а кримінальне провадження щодо них на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, закрити.

При цьому, обвинуваченим судом роз`яснено наслідки звільнення їх від кримінальної відповідальності, які обвинуваченим зрозумілі.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 № 203/241/17 (51-4251кмо21) встановлено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Об`єднана палата Верховного Суду виходить з наступного: процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, у розділі ІХ КК визначено правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, однією з яких є закінчення строків давності (ст. 49 КК).

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що судові витрати по проведенню експертиз слід покласти на рахунок Державного бюджету України.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим їх право на звернення до суду про відшкодування завданої шкоди (матеріальної, моральної) в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 118, 284, 285, 286, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задоволити.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000872, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 06 березня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України - закрити.

Роз`яснити потерпілим право на звернення до суду про відшкодування завданої шкоди (матеріальної, моральної) в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати по проведенню експертизи покласти на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: