Справа № 405/448/24
провадження № 1-кс/405/210/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК, в якій просив зобов`язати прокурора (слідчого), який здійснює процесуальне керівництво, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні№0000141 від 18.07.2023. Вказав, що органом досудового розслідування вказаного кримінального провадження є Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Кропивницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Дослідивши скаргу слідчий суддя вважає, що вона підлягає поверненню ОСОБА_3 з таких підстав.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, чіткий перелік яких визначено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України скарги ж на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, а можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Згідно ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013). Зазначені висновки викладено і в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04.06.2010, відповідно до якого, місцемрозташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Встановлення правил підсудності має важливезначення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом, як того вимагають стаття 7 Загальної декларації прав людини та частина перша статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушеннявимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (рішення у справі «Фельдман протии України»).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьом усуді, а тому слідчий суддя вбачає підстави для повернення скаргиз аявнику.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою в рамках кримінального провадження №0000141 органом досудового розслідування якого є Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Кропивницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві. Зазначений правоохоронний орган розташований за межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Кіровограда.

На підставі викладеного, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження №0000141 здійснюється Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, тобто поза межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Кіровограда, слідчий суддя приходить до висновку, що дану скаргу необхідно повернути заявнику, як таку, що не підлягає розгляду в Ленінському районному суді м. Кіровограда, у відповідності до положень п.2 ч.2 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369-372, 376 КПК України

постановив:

скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України - повернути заявнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення із скаргою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_4