В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2023 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001357 від 18.05.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель, Волинської області, громадянина України, українця, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 17.05.2023, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин, обіг яких обмежено, є протиправною та кримінально караною, яка має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, яку зберігав при собі у розфасованому вигляді з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин, перебуваючи у парковій зоні, поблизу вул. Кримська, що у м.Львові, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2023 23:34 год., незаконно збув, розмістивши згортки із психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетаміном» за географічними координатами: 49.823795 24.039882; 49.823800 24.039890; 49.823818 24.039854; 49.823809 24.039762, роблячи при цьому фотографії із інформацією, необхідною для відшукання психотропних речовин.

Так, в період часу з 23:34 год. 17.05.2023 до 00:42 год. 18.05.2023, в ході проведення огляду місця події за географічними координатами: 49.82418 24.04176, поблизу вул. Кримська у м.Львові, у ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено 10 згортків, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, в яких містилася кристалоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетаміном, загальною масою 2,7132.

Крім цього, в період часу з 23:34 год. 17.05.2023 до 00:42 год. 18.05.2023, в ході проведення огляду місця події, в присутності ОСОБА_4 , за географічними координатами: 49.823795 24.039882; 49.823800 24.039890; 49.823818 24.039854; 49.823809 24.039762, працівниками поліції виявлено та вилучено згортки, обмотані клейкою стрічкою чорного кольору, в середині кожного з яких знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетаміном, масою 0,2208 грам, 0,2411 грам, 0^2243 грам, 0,2288 грам.

Загальна маса вилученої психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетаміну», становить 3,6282, що становить великі розміри.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Зокрема, що потрапив під вплив недобрих знайомих, вирішив заробити трохи грошей, тому погодився розкласти закладки в місця, які йому невідомі скинули на мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, обіцяв більше не вчиняти кримінальні правопорушення та просив призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Законний представник обвинуваченого мати ОСОБА_5 просила його суворо не карати із врахуванням молодого віку. Запевнила суд, що вживає заходи до поведінки сина, яка суттєво змінилась після викладених подій; його перевели на навчання в Ковель, де за ним здійснюється постійний контроль з боку батьків і працівників пробації. Вважає, що неповнолітній син зробив висновки і ситуація щодо його протиправної поведінки не повториться.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставинами, які пом`якшують покарання, є те, що ОСОБА_4 повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у кожному випадку застосування ст.69 КК України, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, вперше притягається до кримінальної відповідальності, сприяв розкриттю злочину, повністю визнавши свою вину.

ОСОБА_4 на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває. Будь-які дані про негативну поведінку ОСОБА_4 в побуті відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної Ковельським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 25.09.2023 року слідує, що дослідження інформації, що характеризує особу ОСОБА_4 за місцем його проживання/навчання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення свідчать про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства; у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язків: - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України).

Наведені обставини дають суду можливість дійти обгрунтованого висновку про те, що призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (санкцією статті), є якісно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Встановлені судом дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про наявність обґрунтованих підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України при призначенні покарання.

Усі встановлені судом обставини в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості злочину і особливо ступінь небезпечності вчиненого для суспільства, що загалом утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.

Окрім цього, суд враховує особу обвинуваченого, його юний вік, поведінку та відношення до вчиненого, переживання за необдуманість поступку; щире каяття та глибоке усвідомлення незаконності своїх дій; ОСОБА_4 навчається, змінив коло спілкування, що свідчить його бажання виправити свою поведінку та відношення до життя.

Відтак, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливим є застосуванням ст.ст.75,104 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.98 КК України, до неповнолітніх, визнаних винним у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Судові витрати у розмірі 10 994 гривень, що є вартістю за проведення експертиз Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/114-23/8884-НЗПРАП від 18.05.2023 року; №СЕ-19/114-23/10260-НЗПРАП від 06.07.2023 року; №СЕ-19/114-23/10259-НЗПРАП від 06.07.2023 року; №СЕ-19/114-23/10263-НЗПРАП від 06.07.2023 року; №СЕ-19/114-23/10269-НЗПРАП від 06.07.2023 року; № СЕ-19/114-23/10634- НЗПРАП від 11.07.2023 - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, на підставі ст.ст. 69, 75,76,104 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, у сумі 10 994 гривень.

Речові докази:

- 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, всередині якого міститься зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору; 9 згортків, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, в кожному з яких міститься по одному зіп-пакету із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору; 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, всередині якого міститься зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору; 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, всередині якого міститься зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору; 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, всередині якого міститься зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору; 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою чорного кольору, всередині якого міститься зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору - знищити;

- мобільний термінал iPhone 11 білого кольору, який знаходиться у чохлі жовтого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ12: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1