Справа № 484/6222/23
Провадження № 1-кп/484/116/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001115 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродж. с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 25 жовтня 2023 року.

25 жовтня 2023 року, близько 21 години ОСОБА_4 , знаходився за місцем проживання по АДРЕСА_2 та в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна. Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 , взяв з дому мішок та пішов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить його колишній тещі ОСОБА_5 . Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив хвіртку, яка була незачинена на замок та незаконно проникнув до огородженої території домоволодіння ОСОБА_5 . Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_4 виявив підсобне приміщення до якого вирішив незаконно проникнути. Так ОСОБА_4 реалізуючи прямий умисел на викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, підійшов до підсобного приміщення, вхідні двері якого були зачинені на металевий гачок, металевий дріт та підперті пеньком, відчинив їх та зайшов до середини, де виявив індиків та індичок. Після чого, ОСОБА_4 вирішив викрасти дві індички, віком 7 місяців, вартістю по 500 грн. за одну, при цьому взяв їх та помістив до мішка, в подальшому виніс на вулицю та з викраденою птицею з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 1000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, детально пояснив про обставини скоєння ним кримінального правопорушення, що дійсно скоїв крадіжку двох індичок, за умов та обставин, викладених в обвинувальному акті, тушку однієї індички він повернув потерпілій, а іншу з`їв. У скоєному щиро кається. З вартістю та кількістю викраденого майна згоден.

Потерпіла надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Цивільний позов подавати не буде, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано такі докази:

- рапорт старшого інспектора-чергового ОСОБА_7 , зареєстрований в ЄО за № 8723 від 26.10.2023;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.10.2023;

- дозвіл ОСОБА_5 на проведення огляду;

- протокол огляду місця події від 26.10.2023 разом із фототаблицею;

- заяву ОСОБА_4 від 26.10.2023, про добровільну видачу туші індички;

- дозвіл ОСОБА_4 на проведення огляду;

- протокол огляду місця події від 26.10.2023 разом із фототаблицею;

- постанову старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП ОСОБА_8 від 27.10.2023 про визнання і приєднання до матеріалів справи речових доказів, відповідно до якої тушку індички вагою 2,46 кг було визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ;

- зберігальну розписку ОСОБА_5 ;

- довідку ТОВ «Флора», відповідно до якої вартість індички віком 7 місяців, станом на жовтень 2023 становила 500 грн.;

- дозвіл ОСОБА_5 на проведення слідчого експерименту;

- протокол проведення слідчого експерименту від 07.11.2023 разом із фото таблицею, в ході якого ОСОБА_4 розповідав та показував про обставини вчинення ним крадіжки.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину та дав правдиві пояснення про обставини скоєння злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію як прокурора, так і потерпілої, яка ніяких претензій до обвинуваченого не мала і вважає необхідним та достатнім, для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів, обрати останньому покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом із тим, зважаючи на особу винного, який позитивно характеризується, раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, із застосуванням випробування, з мінімальним іспитовим строком, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, тому суд вважає, що обвинувачений спроможний виконувати свої процесуальні обов`язки, до набрання вироком законної сили, без застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.368,373,374,392-396 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - тушку індички вагою 2,46 кг, яка відповідно постанови слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП ОСОБА_8 від 27.10.2023 була визнана речовим доказом та передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_9