Справа № 755/5125/22
№ 1-кп/755/103/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058 від 12.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лащова, Тальнівського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , технічне приміщення ХІ, раніше неодноразово судимого, зокрема: 11.06.2009 року вироком Тальнівського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки та штраф 850 грн.; 27.01.2010 року вироком Тальнівського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст.185, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 23.03.2015 року вироком Тальнівського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки та вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 01 липня 2015 року за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 06.11.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 22 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

ОСОБА_5 , 11.05.2022 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік станції метро «Лівобережна» у м. Києві, помітив раніше невідому особу похилого віку, а саме ОСОБА_8 , який мав при собі наплічну сумку з особистими речами та в цей час, у нього виник злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, обравши об`єктом свого злочинного посягання належне майно потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 почав слідкувати за потерпілим та, знаходячись за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, а саме - біля будинку № 10, приблизно о 18 годині 30 хвилин, підійшов до ОСОБА_8 та, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилось у демонструванні в руці предмету, схожого на ніж, який наставив у бік потерпілого, тим самим, здійснив напад на останнього. Подолавши, таким чином, волю до опору з боку потерпілого, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, погрожуючи застосувати насильство, яке виражалось у демонструванні предмета, схожого на ніж, став вимагати від ОСОБА_8 належну йому сумку та в цей час, потерпілий, сприйнявши погрози ОСОБА_5 за реальну загрозу своєму здоров`ю, побоюючись фізичної розправи з його боку, не зміг чинити опору нападнику через свій похилий вік. Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , подолавши, таким чином, волю до опору з боку потерпілого, під погрозою предмету, схожого на ніж, зрізав лямку сумки, при цьому, порізав ліву кисть руки потерпілого, заволодів шкіряною сумкою, вартістю 700 гривень, в якій знаходилися: мобільний телефон марки Нокіа, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2700 гривень, в якому знаходилась: сім-карта № НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 30 гривень; грошові кошти в розмірі 3170 гривень; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ; посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_8 ; партійний квиток та банківська карта «Приватбанк»; копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , що матеріальної цінності для потерпілого не становлять, якими в подальшому і заволодів в умовах воєнного стану. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 6626 гривень.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 з приводу пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України вину не визнав повністю та показав, що 11.05.2022 року він повертався з риболовлі та йшов до маршрутного таксі № 535 у мікрорайоні «Березняки». Рухаючись у маршрутному таксі, він побачив підозрілого чоловіка (потерпілого), в якого із собою була сумка та пакет, який щось у сумці перекладав та постійно озирався і він вирішив за ним прослідкувати. Далі, вони доїхали до кінцевої зупинки, вийшли на зупинці, потерпілий перейшов дорогу та пересів до іншого маршрутного таксі, а він у свою чергу зробив теж саме. Потім, потерпілий вийшов з транспорту на тій самій зупинці, де вони раніше вийшли з маршрутного таксі № 535, він вийшов також та підійшов до потерпілого, щоб з`ясувати в останнього, звідки він і що там робить, на що потерпілий почав йому погрожувати, вони сперечалися приблизно 5 хвилин і він пішов додому. Зазначив, що ножа у нього з собою не було, будь-яких речей у потерпілого він не викрадав, тілесних ушкоджень йому не наносив, а лише запитав в останнього, чи не працює той часом на рф. Спочатку, йому потерпілий не здався особою похилого віку, а вже коли до нього підійшов, то зрозумів зворотне, як той був одягнений не пам`ятає, була наплічна сумка темного кольору, яка знаходилася у потерпілого на плечі, та пакет, намотаний на ходулі, і рану в останнього на руці він не бачив і сам ушкоджень йому не наносив. Крім того, зазначив, що з приводу того, що потерпілий йому здався підозрілим, він до поліції не телефонував, а вирішив сам з`ясувати. Наступного дня, приблизно о 18-19 годині, коли він знаходився вдома, до нього прийшли працівники поліції, приблизно 10 чоловік. Так, на кріслі у нього вдома лежав його ніж, який один із працівників поліції, а також, мобільний телефон, який останній витягнув з кишені, кинув у його портфель. Далі, працівники почали запитувати його, де ніж, одягли на нього кайданки та вивели за двері, а до кімнати, зайшли слідчий з понятими. Через деякий час, його завели до кімнати, взяли його портфель, звідки дістали ніж. Зазначив, що будь-яких протиправних дій проти потерпілого він не вчиняв, проте, з будь-якими скаргами на дії працівників поліції з приводу події жодного разу не звертався.

Оцінка суду

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілого, який попереджався про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитаний, у порядку ст. 353 КПК України, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що до події з обвинуваченим ОСОБА_5 знайомий не був, а 11 травня 2022 року він вийшов з маршрутного таксі № 535 на станції метро «Лівобережна» та помітив, що за ним стежить незнайомий йому чоловік (обвинувачений ОСОБА_5 ). Доки він йшов до світлофору, щоб перейти на інший бік дороги, то зупинявся, щоб дати можливість обвинуваченому його обігнати, однак, останній цього не робив, далі не рухався, тобто, стежив за ним. Далі, зрозумівши, що обвинувачений за ним стежить, він навмисно підійшов до світлофору та намагався перейти дорогу на червоний сигнал, щоб перевірити, чи буде обвинувачений за ним слідкувати та за ним йти, що останній і зробив та пішов за ним слідом. Перейшовши дорогу, він підійшов до найближчої зупинки, почав очікувати маршрутне таксі № 177, а обвинувачений також чекав біля нього. Коли під`їхало маршрутне таксі, він до нього не сів та обвинувачений також цього не зробив. Далі, він сів у наступне маршрутне таксі і обвинувачений також це зробив, стояв поруч з ним, на що він зробив обвинуваченому зауваження та попросив від нього відійти, однак, останній стояв та мовчав. Потім, він вийшов на зупинці бул. Русанівський, а обвинувачений також вийшов на даній зупинці. Він перейшов по пішохідному переходу на інший бік дороги, пішов до магазину, а обвинувачений залишився поряд. Таким чином, він увесь час спостерігав за обвинуваченим, підійшов до вул. Русанівська Набережна, 10 та вже збирався йти додому, аж раптом, до нього підійшов обвинувачений, який щось тримав в кишені та сказав йому, використовуючи нецензурну лексику, щоб він віддав йому сумку та запитав на кого він працює, на що він, в свою чергу, запитав, чому він повинен віддавати йому сумку, тоді, обвинувачений дістав ніж, який був схожий на кухонний, порізів йому ліву руку, так як він захищався, порізав шлейку сумки, забрав її та пішов. У подальшому, його викликали до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та повідомили, що спіймали нападника та по приїзду, під час проведення впізнання, він впізнав особу, яка вчинила проти нього злочин і це був обвинувачений. Зазначив, що особу обвинуваченого він чітко пам`ятає, не пам`ятає лише його очей, оскільки останній був у темних окулярах, зокрема, був у кепці, сірій курці, чи були у нього рюкзак чи сумка, точно не пам`ятає, а ніж обвинувачений тримав у правій руці, а в лівій - знаряддя для вилову риби. Рукоятку ножа він не бачив, оскільки вона була прикрита рукою обвинуваченого, а лезо було маленьке, непряме та гостре, довжиною приблизно 7-9 см та шириною 1,9-2,2 см, ніж був схожий на кухонний. Зазначив, що коли проводили впізнання, то спочатку він можливо вказав не чітко на обвинуваченого, але тут же, за присутності всіх, він приглядівся уважніше, оскільки переживав, щоб не помилитися і не вказати на невинну особу, чітко впізнав обвинуваченого як особу, яка відносно нього вчинила злочин. Зокрема, запевнив, що він і в судовому засіданні чітко впізнає обвинуваченого і саме він вчинив на нього напад та викрав речі. Так, у нього було викрадено сенсорний мобільний телефон марки «Нокіа», яскравого апельсинового кольору. тобто, як уточнив - помаранчевого, який був без чохла, у ньому була сім-карта оператора зв`язку «Київстар» і коли йому повернули телефон, то він одразу його впізнав, однак, у ньому не було сім-карти та в подальшому, він виявив у пам`яті телефону контакти саме ОСОБА_5 , а його контактів там не було.

Суд, оцінює показання потерпілого ОСОБА_8 як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.05.2022 року (заявник ОСОБА_8 ), з якої вбачається, що 11.05.2022 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 10, невідома особа чоловічої статі викрала сумку коричневого кольору, в якій знаходились: 300 гривень; мобільний телефон «Нокіа» з номером телефону: НОМЕР_2 ; пенсійне посвідчення; картка банку (т. 1 а.п. 111);

- протоколом огляду місця події від 11.05.2022 року, проведеного у період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 20 хвилин, з якого вбачається, що було проведено огляд ділянки місцевості, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10, в ході якого, нічого не вилучалось, що підтверджує місце події (т. 1 а.п. 112-115);

- направленням на судово-медичне обстеження, з якого вбачається, що у зв`язку із проведенням перевірки за фактом звернення громадянина ОСОБА_8 про нанесення йому тілесних ушкоджень, яке зареєстровано до ЄО Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві 11.05.2022 року за № 22779, останнього було направлено до Київського міського клінічного бюро СМЕ для проведення судово-медичного обстеження (т. 1 а.п. 116);

- рапортом працівника поліції, з якого вбачається, що в ході проведених заходів та переглядом камер відеоспостереження, за фактом злочину, який мав місце 11.05.2022 року за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10 (ЄРДР № 0001058 від 12.05.2022 року за ч. 4 ст. 187 КК України), отримано фотозображення потерпілої особи, яка 11.05.2022 року о 17 годині 58 хвилин, вийшла на зупинці станції метро «Лівобережна» з маршрутного таксі № 535. У подальшому, о 17 годині 58 хвилин, з даного маршрутного таксі № 535 вийшла особа, причетна до вказаного злочину. Фото та відеоматеріали було отримано в магазині «Мобіл Тренд», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 1. 11 травня 2022 року о 18 годині 00 хвилин, особа, яка причетна до вчинення злочину, прямує через пішохідний перехід. Дане зображення було отримане з камери відеоспостереження «Безпечне місто». На даному фото видно, як потерпіла особа також проходить через вищевказаний пішохідний перехід, у цей час, підозрювана особа чекає на тротуарі. Далі, на фото видно, що спочатку підозрювана особа йде у напрямку вул. Раїси Окіпної, в подальшому, за нею, у тому ж напрямку, йде потерпіла особа. 11 травня 2022 року о 18 годині 29 хвилин, на зупинці громадського транспорту «Бульвар Русанівський» прямує потерпілий, а по ту сторону дороги йде підозрюваний, який слідкує за напрямком руху потерпілого, про що є відеозапис з камери відеоспостереження «Безпечне місто». Далі, підозрюваний зафіксований на камері відеоспостереження «Безпечне місто», на якій видно, що останній одягнений в зелену футболку, сірі спортивні штани, взуття сірого кольору, кепку темного кольору та окуляри, у руках з вудкою та портфелем чорно-білого кольору. 11 травня 2022 року о 18 годині 33 хвилини, на даному скриншоті з відеозапису, яке було отримано в кафе «Мушля», що розташоване за адресою: м. Київ, бул. Русанівський, 1, потерпіла особа проходить через дане кафе. 11 травня 2022 року о 18 годині 35 хвилин, на камері відеоспостереження кафе «Мушля» видно, як підозрюваний прямує за потерпілим, слідкує за ним та ховається за деревом. З іншої камери, яка встановлена в кафе «Мушля» видно, що підозрюваний, бачачи, куди звертає потерпілий, повертає в бік для того, щоб скоротити відстань. О 18 годині 37 хвилин, з камери відеоспостереження, яка встановлена в пункті обміну, видно, що підозрюваний йде в сторону потерпілого, переконавшись, що поряд немає сторонніх осіб, вчинив злочин щодо останнього. 11 травня 2022 року о 18 годині 38 хвилин, з камери відеоспостереження «Сільпо», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10, видно, як підозрюваний після скоєння злочину покинув місце події з сумкою потерпілого. Після чого, чоловік продовжив напрямок за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна. У ході проведення оперативних заходів було встановлено, що підозрювана особа направилась до тимчасового місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 (господарче приміщення) (т. 1 а.п. 118-127);

- протоколом обшуку від 12.05.2022 року, проведеного в період часу з 20 години 26 хвилин до 21 години 17 хвилин, за участю ОСОБА_5 , з якого вбачається, що обшук було проведено у службовому приміщенні, розташованому на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено, що приміщення складається з однієї кімнати та під час обшуку приміщення нічого не вилучалося. У подальшому, під час обшуку приміщення було проведено обшук особи, під час якого, було обшукано підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було виявлено на стіні рюкзак чорного кольору «Dakine», всередині якого, було виявлено: мобільний телефон марки «Nokia», помаранчевого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , без сім-карти; ніж кухонний з рукояткою, чорного кольору; мобільний телефон марки «Redmi», ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 . Крім того, під час обшуку, було вилучено речі ОСОБА_5 , а саме: штани сірого кольору з написом «Sportman»; штани; футболку зеленого кольору марки «Autograph»; кросівки сірого кольору в сітку, в кількості дві штуки однієї пари, все упаковано до спецпакетів, коробку (т. 1 а.п. 130-141);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.05.2022 року, з якого вбачається, що 12.05.2022 року о 18 годині 20 хвилин, у приміщенні Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, у кабінеті № 312, відповідно до ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.п. 142-144);

- протоколом огляду речей від 13.05.2022 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється спецпакет ЕХРО181018 з мобільним телефоном марки «Nokia», помаранчевого кольору та на поставленні потерпілому ОСОБА_8 запитання, останній відповів, що впізнає вказаний телефон за зовнішніми ознаками та вмістом дисплею телефону (т. 1 а.п. 145-147);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.05.2022 року, а саме: мобільного телефону «Nokia» помаранчевого кольору; ножа кухонного з рукояткою чорного кольору; мобільного телефону марки «Redmi»; рюкзака синього кольору; штанів сірого кольору з написом «Sportman марки «Enos Jeams XXL»; футболки зеленого кольору марки «Autograph»; кросівок сірого кольору в сітку у кількості 2 (двох) пар (т. 1 а.п. 148-149);

- розпискою про передачу мобільного телефону марки Nokia Lumia 630 Dual SIM на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 150);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.05.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 впізнає особу, яка знаходиться під номером один ( ОСОБА_10 ), як ту, що вчинила розбійний напад на нього з погрозою застосування ножа. Також, зазначив, що дана особа на момент вчинення злочину перебувала в кепці та окулярах та вимовляла характерні слова: «Ти хто такий на кого работаеш» (т. 1 а.п. 151-154);

- висновком експерта № 042-464-2022 від 13.06.2022 року, з якого вбачається, що під час проведення судово-медичного огляду ОСОБА_8 12.05.2022, в останнього мали місце наступні тілесні ушкодження: подряпини - на передній поверхні лівої кисті в проекції голівки 4-ї п`ясної кістки та проекції 3-го міжп`ястного проміжку. Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від щонайменш 2-кратної травмуючої дії предметів (ів), який має гострий край (ї), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, вказаним в описовій частині постанови, тобто 11.05.2022, та не супроводжувались небезпечними для життя явищами. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, вказаних у підпункті даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил», так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення подряпин, синців, у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості (т. 1 а.п. 159-162);

- висновком експертного дослідження № 041-502-2022 від 12.05.2022 року, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені ушкодження: подряпини - на передній поверхні лівої кисті в проекції голівки 4-ї п`ясної кістки та в проекції 3-го міжп`ястного проміжку. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від щонайменш 2-кратної травмуючої дії предмету (предметів), який має гострий край, характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному в направленні, тобто 11.05.2022 року, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 1 а.п. 163-164);

- протоколом огляду речових доказів від 24.05.2022 року, за участю ОСОБА_8 , з якого вбачається, що об`єктом огляду являється футболка зеленого кольору із маркуванням «David Gandy for Autograph». Зокрема, об`єктом огляду являється мобільний телефон чорного кольору марки «Xiaomi Redmi» з ознаками пошкодження на екрані у вигляді тріщин. Крім того, об`єктом огляду являються кросівки сірого кольору, рюкзак чорно-сірого кольору із маркуванням зеленого кольору «Dakine Duel», штани сірого кольору із маркуванням «Sportman», під надписом якого присутнє пошкодження з лівого боку, кухонний ніж з рукояткою чорного кольору. Присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що серед оглянутих ним речей, він впізнає за зовнішніми ознаками одяг, а саме: футболку зеленого кольору; спортивні штани сірого кольору з надписом на штанині «Sportman» та рюкзак чорно-сірого кольору, в які був одягнений під час вчинення злочину нападник з вудочками в руках, що під погрозою ножа заволодів у нього сумкою з речами 11.05.2022 року (т. 1 а.п. 166-172);

- постановою та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 24.05.2022 року, а саме: футболки зеленого кольору; мобільного телефону Редмі чорного кольору та сім-карти; кросівок сірого кольору; рюкзака чорного кольору; предмету, схожого на ніж з чорною рукояткою (т. 1 а.п. 173-174);

- протоколом огляду від 04.06.2022 року, проведеного у період часу з 09 годині 10 хвилин до 09 годині 55 хвилин, з якого вбачається, що було проведено огляд відеозаписів з камер відео нагляду - з магазину «Мобіл Тренд», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Є.Сверстюка; з кафе «Мушля», розташованого за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 1/10; з магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10; із системи відеоспостереження м. Києва «Безпечне місто». Присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що на даних відеозаписах зображений він та особа, що вчинила відносно нього злочин. Також, на одному з відеозаписів зображено як підозрюваний ОСОБА_5 зникає після вчинення злочину з його сумкою в руках (т. 1 а.п. 187-196);

- постановою про визнання речових доказів від 04.06.2022 року, а саме: компакт-дисків, на яких збережені відеозаписи з магазину «Мобіл Тренд», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Є.Сверстюка; з кафе «Мушля», розташованого за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 1/10; з магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10; із системи відеоспостереження м. Києва «Безпечне місто» (т. 1 а.п. 197);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2022 року, проведеного у період часу з 10 години 30 хвилин до 10 години 36 хвилин, за участю потерпілого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що потерпілому ОСОБА_8 було запропоновано детально розповісти та показати механізм нападу на нього підозрюваним ОСОБА_5 , що мав місце 11.05.2023 року, близько 18 години 30 хвилин у дворі буд. АДРЕСА_3 , на що останній погодився. При цьому, потерпілий ОСОБА_8 повідомив та показав, що підозрюваний підійшов до нього спереду та сказав йому на кого ти працюєш. Через деякий час, підозрюваний сказав, що той віддав сумку, яка висіла у потерпілого спереду через плече. Почувши відмову від потерпілого віддати сумку, підозрюваний дістав позаду себе ніж та почав розмахувати ним перед потерпілим, промовивши, що зараз він отримає. На це потерпілий на милицях намагався захищатися, підозрюваний однією рукою схопив за його сумку, іншою - перерізав шлейку сумки та забрав її. У цей час, потерпілий хотів утримати свою сумку, та підозрюваний порізав йому ліву кисть руки цим ножем та показав на собі як це відбувалося (т. 1 а.п. 198-200).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, захисник ОСОБА_9 зазначив, що, на його думку, все обвинувачення базується лише на показаннях потерпілого, які не були послідовними, а саме - потерпілий вказав, що особа, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, мала при собі не кухонний ніж, хоча вилучений у ОСОБА_5 ніж був кухонний, тобто, немає знаряддя злочину, зокрема, у судовому засіданні потерпілий зазначив, що впізнає ОСОБА_5 лише по загальних рисах, вказавши лише, що той був в темних окулярах та кепці, без зазначення конкретних деталей, і відповідно до протоколу впізнання потерпілий спочатку не впізнавав останнього. Крім того, у судовому засіданні, потерпілий зазначив, що мобільний телефон був іншого кольору, його серію та номер не вказав і його не було досліджено в судовому засіданні, тобто, на думку захисника, відсутні прямі докази, які доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Однак, суд зазначає, що як у ході судового розгляду, так і вбачається з наданих доказів стороною обвинувачення, здобутих під час досудового розслідування, які суд визнає допустимими та належними, потерпілий надавав логічні та послідовні показання щодо всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, які узгоджуються з усіма доказами в їх сукупності, а тому суд бере їх до уваги і не має підстав ставити їх під сумнів, так як ретельно були перевірені.

Крім того, суд звертає увагу, що як у ході досудового розслідування, так і судового розгляду, потерпілий чітко вказував на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила відносно нього розбійний напад із застосуванням предмету, схожого на ніж, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив щодо кольору викраденого мобільного телефону та підтвердив обставини, які підлягають доказуванню, у т.ч. місце, час та спосіб вчинення кримінально правопорушення, у розумінні ст. 91 КПК України, тобто, викладене формулювання обвинувачення повністю найшло своє підтвердження у ході судового провадження, тому, доводи сторони захисту спростовуються доказами в їх сукупності.

Зокрема, будь-яких доказів на рахунок того, що працівники поліції, зі слів ОСОБА_5 , кинули йому у портфель телефон потерпілого, стороною захисту не надано та будь-яких скарг з цього приводу на дії працівників поліції також суду не надано.

Так, згідно зі ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказу під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень ст. 290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 13-43кс19).

На думку суду, жодної із передбачених законом обставин для визнання доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_5 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод при проведенні досудового розслідування та збиранні й оформленні доказів стороною обвинувачення.

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні, а позиція обвинуваченого ОСОБА_5 обумовлена його бажанням уникнути кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, є доведеною, а тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 187 КК України.

Призначення покарання

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (потерпілий 1955 р.н.) та рецидив злочинів (ст. ст. 307, 289 КК України).

Так, з урахуванням обставин кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , його особи, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 12 травня 2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи № 042-464-2022 від 13.06.2022 року в розмірі 1998 гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Nokia» помаранчевого кольору, що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити в останнього;

- ніж кухонний з рукояткою чорного кольору, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;

- мобільний телефон марки «Redmi», рюкзак синього кольору, штани сірого кольору з написом «Sportman марки «Enos Jeams XXL», футболку зеленого кольору марки «Autograph», кросівки сірого кольору в сітку у кількості 2 (двох) пар, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_5 ;

- компакт-диски, на яких збережені відеозаписи з магазину «Мобіл Тренд», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Є.Сверстюка; з кафе «Мушля», розташованого за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 1/10; з магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 10; із системи відеоспостереження м. Києва «Безпечне місто», що приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: