Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

8 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002849 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Лисичанська Луганської області,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

судимого:

1) вироком Васильківського міського суду Київської області від 10.08.2004

за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.185 КК України на підставі

ст.71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 18.10.2013 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

3) вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 20.11.2017

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі,

звільненого 29.07.2021 по відбуттю призначеного покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.2023 ОСОБА_7 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що вирок необґрунтований і надто суворий. Просить взяти до уваги, що потерпілий претензій до нього не має, він працює і позитивно характеризується за місцем роботи, а також має на утриманні матір пенсійного віку та брата, який є інвалідом другої групи.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити призначене йому покарання або звільнити від його відбування з випробуванням; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку майна, яке належить ТОВ "Епіцентр-К", за наступних обставин.

15 вересня 2022 року, тобто під час дії воєнного стану, близько 16 години 06 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в супермаркеті "Епіцентр" за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, взяв у відділі професійних електроінструментів електрошуруповерт "Felisatti" вартістю 2 350 гривень, який заховав на стелажі з цеглою у відділі з великогабаритним будівельним товаром, вийшов з супермаркету і цього дня більше не повертався.

16 вересня 2022 року о 17 годині 14 хвилин ОСОБА_6 , діючи спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, знову прийшов у вказаний супермаркет і у відділі з великогабаритним будівельним товаром взяв електрошуруповерт, у той час як невстановлена особа знаходилась за межами супермаркету неподалік металевого паркану. Підійшовши до паркану, ОСОБА_6 перекинув через нього електрошуруповерт, який спіймала невстановлена особа, та пішла у невідомому напрямку. Вказаними діями ОСОБА_6 та невстановлена особа завдали ТОВ "Епіцентр-К" майнової шкоди на суму 2 350 гривень.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, обставини його вчинення, особу винного, який неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, з 11.07.2002 перебуває під диспансерно-динамічним оглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Також суд врахував обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують, а тому правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, установлений санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Посилання обвинуваченого на наявність на його утриманні матері пенсійного віку та брата інваліда нічим не доведені.

Колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки положення цієї норми можуть бути застосовані лише, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Між тим, ОСОБА_6 , починаючи з 2002 року, систематично притягується до кримінальної відповідальності, має три не погашені судимості. До нього вже застосовувались положення ст.75 КК України, а також умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, проте він вчинив нові кримінальні правопорушення під час іспитового строку і після звільнення з установ виконання покарань продовжує вчинювати нові кримінальні правопорушення.

Ці обставини в сукупності свідчать, що саме таке покарання, яке призначив суд першої інстанції, яке полягає ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, буде справедливим, необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, тому підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3