н/п 1-кс/336/1470/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000417 від 01.09.2023,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000417 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2023 дізнавачем СД відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 за фактом вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

31.08.2023 до відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невідома особа, використовуючи мобільний телефон НОМЕР_1 під приводом отримання передоплати за автомобіль, заволоділа грошовими коштами потерпілої у сумі 118050 грн. які остання перерахувала зі своєї банківської карти НОМЕР_2 на банківську карту невідомої особи НОМЕР_3 , спричинивши при цьому матеріальну шкоду на суму 118050 грн. (ЄО № 19638)

Потерпіла: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, освіта вища, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_4 .

ОСОБА_5 яка пояснила, що 13.07.2023 познайомилась через спільного знайомого на ім`я ОСОБА_6 (користується мобільним телефоном НОМЕР_5 , інші установчі дані не відомі), з ОСОБА_7 (користується мобільним телефоном НОМЕР_6 ) який є директором міжнародного благодійного фонду «Голуб Миру», розташованого за адресою: Закарпатська область, Хустський район, с. Крайниково, вул. Садова 83.В ході спілкування ОСОБА_5 домовилась з ОСОБА_7 про купівлю автомобіля Mіtsubishi L 200 для потреб 110 бригади ЗСУ, вартістю 248 100 гривень. Для переказу грошових коштів ОСОБА_7 надав банківську карту № НОМЕР_3 .

15.07.2023 ОСОБА_5 перерахувала зі своєї банківської картки № НОМЕР_2 на картку № НОМЕР_3 грошові кошти в розмірі 118050 гривень. Цього ж дня, під час спілкування з ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку «Вайбер», ОСОБА_7 повідомив останню про те, що автомобіль буде доставлений протягом тижня. 17.07.2023 у мобільному додатку «Вайбер» ОСОБА_5 відправила ОСОБА_7 повідомлення з проханням надіслати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що останній погодився, надіславши відповідне повідомлення.

23.07.2023 потерпіла запитала ОСОБА_7 чи пам`ятає він про неї, на що останній відповів, що автомобіль буде виїжджати найближчим часом і відразу після виїзду він надасть їй перелік документів. В подальшому на неодноразові запитання ОСОБА_5 з приводу автомобіля ОСОБА_7 відповідав незрозумілими обіцянками та до теперішнього часу автомобіль не надав.

Також під час допиту потерпілої встановлено, що в якості оплати вартості вказаного вище транспортного засобу на банківську картку № НОМЕР_3 переказувала гроші її невістка.

До того, другою потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 українка, освіта вища, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_7 .

Під час допиту якої встановлено, що вона є невісткою ОСОБА_5 та мешкають в одній квартирі, а грошові перекази були здійснені з карток АТ «Універсал банк» № НОМЕР_8 (платежами 50 000 та 20 000 грн. які були виконані 14.07.2023) та АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_9 (платежом на суму 30 000 грн. який було виконано 14.07.2023). Вказані три грошові перекази були здійснені на картку банку АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_3 .

Після отримання грошових коштів ОСОБА_7 транспортний засіб передано так і не було, грошові кошти не повернуті.

05.09.2023 дізнавачем СД ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було винесено постанову про зміну кваліфікації на ч. 3 ст. 190 КК України.

05.09.2023 прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя було винесено постанову про визначення територіальної підслідності за СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий проситьнакласти арешт на банківські картки та рахунки, у тому числі на картку № НОМЕР_3 , які емітована АТ КБ «Приват банк» для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ).

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання слідчим суддею здійснювався без повідомлення ОСОБА_7 .

Слідчий надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та долучені до нього докази, суд доходить таких висновків.

Фактичні обставини, якими обґрунтовується клопотання, знайшли своє підтвердження дослідженими доказами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною четвертою статті 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Як випливає із п. 1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ №22 від 21.01.2004, безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

З наведених норм вбачається, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми.

Так, із матеріалів справи випливає, що на банківський рахунок НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_7 (а.с. 36), потерпілими перераховано грошові кошти на суму218 050 грн.

Оскільки безготівкові гроші не володіють індивідуальними ознаками та їх не можливо ідентифікувати, а також враховуючи встановлену органом досудового розслідування суму грошових коштів, яка була переведена потерпілими на банківський рахунок ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що в даному випадку є за можливим накласти арешт на кошти в розмірі 218 050 грн., що забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом, правомірною метою та охороною фундаментальних прав особи.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_11 , відкритому в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк», , на ім`я ОСОБА_7 , в розмірі 218 050 гривень.

Арешт може бути скасовано у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1