УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 521/13903/23

провадження № 51-7725 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанцій, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_4 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2023 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, пенсіонера МВС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, та покладено на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 18 квітня 2023 року о 12 годині перебуваючи на перехресті вулиць Молодіжна та Київська у м. Херсон, використовуючи малозначний привід в ході раптового виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуючи загальноприйняті суспільні норми, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, здійснив хуліганські дії, які знайшли свій прояв у спричиненні тілесних ушкоджень, шляхом нанесення удару кулаком в область обличчя потерпілій, та погрози розправою, з використання предмету з зовні схожого на ніж. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 остання отримала легкі тілесні ушкодження .

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

Прокурор звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_4 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особі засудженого внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосуванням закону, який не підлягав застосуванню - ст. 75 КК України.

Прокурор зазначає, що дії засудженого носять протиправний характер та свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. ОСОБА_4 свою вину визнав формально, лише під тиском зібраних у провадженні доказів, не надавши критичної оцінки своїй поведінці, тобто відсутнє щире каяття.Тому вважає, що ухвала апеляційного суду є незаконною та необґрунтованою.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Із будь-яких інших підстав касаційний суд не вправі втручатися у рішення судів нижчих ланок.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Цією ж статтею передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При перевірці доводів касаційної скарги суд виходить із фактичних обставин, встановлених судами.

У касаційній скарзі прокурор не оскаржує висновків суду в частині доведеності винуватості та кваліфікацію дій ОСОБА_4 . Натомість, вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі останнього внаслідок м`якості.

На думку колегії суддів ці доводи є безпідставними.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі статті 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Питання призначення покарання та звільнення від його відбування визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду має ґрунтуватись на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, тощо.

Із аналізу судових рішень убачається, що не погоджуючись з вироком в частині призначеного покарання, прокурор оскаржувала його в апеляційному порядку, де просила призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі, без застосування ст. 75 КК України, однак її апеляційну скаргу ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року залишено без задоволення, а вирок суду - без змін.

Апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції були враховані тяжкість кримінального правопорушення (відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів), конкретні обставини кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують покарання - щире каяття і повне визнання вини, та відсутність обставин які обтяжують покарання, дані про особу винного.

Щодо врахування пом`якшуючої обставини - щире каяття, то апеляційний суд вказав, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування, повідомляв про обставини вчинення ним злочину для його повного розкриття та приймав участь у слідчих діях. Під час судового розгляду визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висловлював жаль з приводу вчиненого та бажав виправити ситуацію, що склалася. При цьому, у судовому засіданні апеляційного суду досить переконливо свідчив, що усвідомив власну протиправну поведінку, зробив для себе висновки та має намір виправитись і не вчиняти нових злочинів.

Крім того, судом в ухвалі враховано конкретні обставини, а саме характер вчинених ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке супроводжувалось погрозами та застосуванням фізичного насильства по відношенню до жінки, однак, з огляду на відсутність тяжких наслідків від вчиненого, особу винного, який вперше вчинив злочин; його ставлення до вчиненого, а саме щире каяття та розуміння наслідків; враховуючи позицію потерпілої (яка просила застосувати відносно обвинуваченого захід примусу на розсуд суду); відсутність обставин, що обтяжують покарання; враховуючи усвідомлення обвинуваченим власної протиправної поведінки, тобто засуджений демонстрував готовність понести заслужене покарання; бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого, протягом всього часу після вчинення інкримінованих дій; та наявність у нього сім`ї.

Враховуючи наведені обставини, які в своїй сукупності істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого та ступінь небезпечності самого обвинуваченого для суспільства, суд дійшов висновку про можливість виправлення його без відбування призначеного покарання із застосуванням випробування. Саме такий захід примусу, на думку суду, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.

А тому, з урахуванням вищезазначеного, обраний вид та розмір покарання ОСОБА_4 відповідатиме визначеним ст. 50, 65 КК України загальним засадам та меті покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. На думку суду, призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання в повній мірі є справедливим, достатнім і необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто таке покарання повністю відповідає меті його призначення та направлене на досягнення позитивних змін в особистості обвинуваченого.

З такими висновками погоджується й колегія суддів Верховного Суду. Враховуючи вищевикладене, Судне вбачає підстав, які вказували б на неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування ст. 75 КК України, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.

Касаційна скарга прокурора не містить доводів, які викликають необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи наведені у скарзі доводи та надані копії судових рішень, керуючись

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанцій, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3