Провадження № 1-кс/359/1767/2023
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000188 від 18.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.20233 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вище зазначене клопотання про накладення арешту на земельну ділянку та встановлення заборони вчинення реєстраційних дій щодо арештованої земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:4537.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 18.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також зазначено, що невстановлені особи шляхом обману, використовуючи неіснуючі документи вчинили дії спрямовані на незаконне заволодіння земельною ділянкою із кадастровим номером :04:001:0815, що належить ОСОБА_4 .

Так, до Бориспільської окружної прокуратури 18.10.2023 надійшла заява ОСОБА_4 щодо вчинення невстановленими особами шахрайських дій, спрямованих на заволодіння її земельною ділянкою із кадастровим номером :04:001:0815 площею 0,720 га, яка розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

Встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ номер 578867 від 17.06.2010 на підставі договору-купівлі продажу земельної ділянки №4959 від 19.04.2010 право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :04:006:0200 належить ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу виправлення помилки від 02.02.2021 року державним реєстратором ОСОБА_6 , у зв`язку із нібито дублюванням кадастрового номеру змінено кадастровий номер земельної ділянки із :04:006:0200 на :04:001:4537.

В подальшому, 27.09.2023 року державним реєстратором Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером за ОСОБА_5 .

Однак, відповідно до наданої інформації встановлено, що у відділі місцевого фонду документації Головного управління Держгеокадастру у Київській області відсутня документація, що стала підставою для формування земельної ділянки із кадастровим номером :04:001:4537.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, документація із землеустрою по земельній ділянці із кадастровим номером :04:001:4537 виготовлялась ДП «Центр державного земельного кадастру» інженером землевпорядником ОСОБА_7 .

Однак, згідно інформації ДП «Центр державного земельного кадастру» встановлено, що документація із землеустрою на земельну ділянку із кадастровим номером :04:001:4537 філією не виготовлялись, а ОСОБА_7 у філії не працював.

Згідно Публічної кадастрової карти встановлено що земельна ділянка із кадастровим номером :04:001:4537 повністю накладається на земельну ділянку із кадастровим номером :04:001:0815, яка належить потерпілій у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Також зазначено, що допитана в ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 надала показання по суті та вказала про неправомірність дій групи осіб, спрямованих на заволодіння земельною ділянкою із кадастровим номером :04:001:0815, що належить їй на праві приватної власності.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 05.01.2023 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений 16.02.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та скасовано державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_8

23.10.2023 постановою прокурора земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:4537 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000188 від 18.10.2023.

Згідно з поданою заявою прокурор просив розглянути клопотання без його присутності.

Особа, на чиє ім`я зареєстровано право власності на земельну ділянку, не повідомлялася про розгляд поданого клопотання з урахуванням приписів ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання та долучених матеріалів встановлено, що у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речового доказу, земельної ділянки, яка містить в собі відомості, що віднесені до предмету доказування у кримінальному провадженні, накладення арешту на земельну ділянку із забороною вчиняти реєстраційні дії щодо цього об`єкту нерухомості є необхідним і виправданим на цій стадії досудового розслідування заходом забезпечення та, відповідно, виправданим втручанням у право власності особи власника зареєстрованої земельної ділянки :04:001:4537, оскільки поділ, зміна конфігурації земельної ділянки, її відчуження істотно ускладнить завдання кримінального провадження, що визначені ст.2 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт (шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування юридичним та фізичним особам, крім сторони обвинувачення), на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000188 від 18.10.2023, а саме на земельну ділянку із кадастровим номером :04:001:4537 площею 0,719 га, що на праві власності згідно з реєстром речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 .

Встановити заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме май но стосовно арештованої земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:4537 особам, що мають право на вчинення таких реєстраційних дій згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_9 -Лесів