ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2779/23 Справа № 175/8897/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Славута, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого стрільця 4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 13 аеромбільної роти, 4 аеромобільного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у кримінальному провадженні № 0004490,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року клопотання слідчого задоволено та застосований щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ВСП строком на 60 діб, тобто до 25 січня 2024 року.

Визначений відносно підозрюваного ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме: 107 360, 00 грн., у випадку внесення якої підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки до 25 січня 2024 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, дійшов висновку, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного є застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу в частині визначеного розміру застави. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити. У разі обрання судом альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави визначити її розмір в 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки не відповідає інтересам суспільства в умовах воєнного стану, не кореспондується з вимогами ст. 182 КПК України, не відповідає вимогам ст.ст. 176, 177, 194 КПК України та винесена без урахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає дійсним обставинам та інтересам суспільства, оскільки тяжкість та резонанс даного кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 під час дії воєнного стану, його характеристика з місця несення служби свідчить про необхідність застосування до нього положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вважає, що слідчим суддею не враховані обставини кримінального правопорушення, не взято до уваги, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та умовах воєнного стану вчинив суспільно небезпечне діяння у виді відкритої відмови виконувати наказ командира, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони ЗСУ на ділянці оборони.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави з мотивів, наведених в його скарзі, захисника та підозрюваного, які кожен окремо та разом заперечували проти доводів та вимог прокурора та просили відмовити у їх задоволенні, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала слідчого судді переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновок слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що 25.11.2023 року за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за № 0004490 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України.

25 листопада 2023 року о 17:00 год. ОСОБА_6 був затриманий та 26 листопада 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненого в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

З'ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки долучені до клопотання матеріали, в тому числі, протоколи допитів свідків, протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, протоколи проведення слідчих експериментів, інші дані, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Перевіряючи наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування» та погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, можливості впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовано вмотивованих в оскарженій ухвалі, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування є доцільним і виправданим для запобігання визначених ризиків, що в апеляційній скарзі прокурор не оскаржує.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваного на волі, враховуючи дані про його особу, буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ствердження про необґрунтованість визначення розміру застави підозрюваному в межах 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб через невідповідність його розміру дійсним обставинам та інтересам суспільства, є недостатньо обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 5, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання прокурора на абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України як на підставу для відмови в обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_6 , в даному випадку не є слушним, оскільки зміст вказаної норми не є імперативним. Крім того, прокурором під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали не надано доказів існування обставин неможливості застосування до підозрюваного вказаного альтернативного запобіжного заходу.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , враховуючи дані про його особу, його майновий стан та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначення застави у розмірі в 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти встановленим ризикам та не є завідомо непомірним для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За наведеного, у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 107360,00 грн., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4