Кримінальне провадження №629/6065/23
Номер провадження 1-кп/629/229/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000204 від 11.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, українця, громадянина України, військовозобов?язаного, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 08.07.2023 року, близько 15:00, знаходився у громадському місці за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Богдана Хмельницького, 97, де пастир РГХЦ «Нове Покоління» ОСОБА_6 проводив масовий захід - богослужіння. Побачивши ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на порушення громадського порядку ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи, з особливою зухвалістю, з хуліганського мотиву, з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, під час масового заходу - богослужіння, яке проводив пастир ОСОБА_6 , із заздалегідь заготовленим предметом в руках, а саме дерев?яною палицею, сів на сцену. У зв`язку з цим, пастир ОСОБА_6 зробив йому зауваження та попрохав не заважати проведенню богослужіння. Реагуючи на вказане зауваження ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_6 та з малозначного приводу, завдав йому одного удару в область голови заздалегідь заготовленою палицею, спричинивши ОСОБА_6 забійну рану на волосяній частині голови в лівій частині скронево-тім?яної ділянки, яка за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з хуліганського мотиву, з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, продовжив грубо порушувати громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, висловлювався нецензурною лайкою на зауваження присутніх осіб на масовому заході - богослужінні не реагував.

Внаслідок злочинних хуліганських дій ОСОБА_4 відбувся зрив масового заходу - богослужіння РГХЦ «Нове покоління», тимчасове зупинення нормального роботи вище вказаної організації та спричинено ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник у невідомому напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Потерпілий у судове засідання не зявився, просив розгляд здійснювати за його

відсутності, вирішення питання щодо призначення покарання залишає на розсуд суду, проти розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, тобто порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий; із середньою технічною освітою, не працюючий, не одружений, військовозобовязаний, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 2018 року у зв?язку з вживанням психостимуляторів, канабіноїдів зі шкідливими наслідками, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 01.12.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високий, ризик небезпеки для суспільства високий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 296 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

22.08.2023 року на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.10.2023 року. В ході судового розгляду запобіжний захід продовжено не було.

Цивільний позов у справі не заявлений.

По справі судові витрати відсутні.

У справі наявні речові докази.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Речові докази, а саме: -дерев?яну палицю довжиною 1,20 м, яку передано до камери збереження речових доказів Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області -знищити;

-DVD-диск, на якому мається відео файл з камер відеоспостереження церкви «Нове Покоління» - залишити в матеріалах справи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1