КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/2826/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5216/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 19 листопада 2020 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (штраф сплачено 17 травня 2023 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

По справі вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 28 січня 2023 року о 18 год. 31 хв., знаходячись поруч із салоном краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах дії воєнного стану, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, викрали електрогенератор «Honda GX 200 4,0 кВт», який в подальшому заклали до ломбарду «Ломбард Роял Кредит», розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 у розмірі 19 788 гривень 30 копійок.

В поданій апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

За доводами прокурора суд, призначаючи ОСОБА_7 порання у виді звільнення від його виконання, дійшов помилкового висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, внаслідок чого незаконно звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Як зазначає апелянт, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не врахував підвищену суспільну небезпечність як вчиненого діяння, так і особи обвинуваченого.

Зокрема, судом не надано належної оцінки тому факту, що обвинувачений за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року був засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу, який було сплачено лише 17 травня 2023 року.

Крім цього, судом необґрунтовано визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані на підтвердження такої обставини.

За наслідками апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати у частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали вирок в частині призначеного покарання законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 ,за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, а тому правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст. 185 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого.

На противагу доводам апеляційної скарги прокурора, суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій 5 тис. грн. на відшкодування заподіяних злочином збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також врахував дані про особу винного, а саме те, що він працює, одружений, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, має міцні соціальні зв`язки, стан його здоров`я.

З урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та даних про його особу, наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_7 покаранням по ч.4 ст.185 КК України, яке призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України, відповідає межам санкції статті (частини статті) та не оспорюється учасниками провадження.

Також колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на наступне.

За приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень частини 1 статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, а також конкретні обставини вчиненого злочину, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбування ними покарання.

Колегія суддів також враховує, що обвинувачений на даний час проходить курс реабілітації та психокорекції в ТОВ «РЦ Альтернатива»

Обґрунтованих даних, які б свідчили про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, у поданій апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду в частині призначеного покарання через неправильне застосування положень ст.75 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на які посилається прокурор та які б стали підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З наведених підстав апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4