ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загнітків, Кодимського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі в розмірі 51000,00 грн., із застосуванням положень ст. 69 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо накладених арештів, речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 , 10 березня 2023 року о 10.35 год., керуючи згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , технічно справним легковим автомобілем марки Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по лівій смузі проїзної частини вулиці Дніпровської у місті Павлоград, з боку міста Дніпра у напрямку міста Донецьк, та наблизившись до регульованого перехрестя головної вулиці Дніпровської та другорядної вулиці Новоросійської, увімкнув сигнал лівого повороту здійснивши зупинку керованого ним транспортного засобу, з метою виконання маневру повороту ліворуч для з`їзду з вул. Дніпровської на вул. Новоросійську.

Під час поновлення руху, водій ОСОБА_7 маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не впевнився що його дії будуть безпечними та не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, перед початком повороту на перехресті ліворуч, не переконався у безпеці виконання маневру, не надав перевагу у русі на першочерговий проїзд перехрестя легковому автомобілю марки «ЗАЗ 110308» реєстраційний номерний НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_10 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався у правій смузі руху вул. Дніпровської, зі сторони м. Донецьк у напрямку м. Дніпро.

В процесі подальшого зближення зазначених транспортних засобів на нерегульованому перехресті трапилося зіткнення передньою частиною автомобіля марки «ЗАЗ 110308» реєстраційний номерний НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , у праву бічну частину автомобіля марки Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «ЗАЗ 110308», ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимогу п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо- транспортної події.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пасажиру автомобіля «ЗАЗ 110308» ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки типовому місці зі зміщенням уламків, перелому шиловидного відростку правої ліктьової кістки, гематоми по передній поверхні променево-зап`ясного суглобу, гематоми лівої гомілки. Також пасажиру автомобіля «ЗАЗ 110308» ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої п`яткової кістки.

Виявлені у пасажирів автомобіля «ЗАЗ 110308», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесні ушкодження, за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж на 21 день).

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, мотивуючи такі вимоги тим, що застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні додаткового покарання судом першої інстанції належним чином не вмотивоване таке рішення та не наведено достатніх підстав, які б давали можливість не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами. При цьому, прокурор вказує що ані під час досудового розслідування, ані під час судового провадження обвинувачений потерпілим завдану шкоду не відшкодував.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, мотивуючи це тим, що має дружину, яка необхідно возити до лікарні, оскільки вона після хірургічної операції, на підтвердження чого в матеріалах справи є відповідні медичні документи, і будь-якої митіу звязку із раптовим погіршенням стану здоровя може з`явитись необхідність термінового відвезення дружину до лікарні.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону України щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як проступок, яке пов`язано із правопорушеннями проти безпеки руху та експлуатації транспорту, яке виразилось у порушенні ПДР України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, злочин вчинив вперше, з необережності, пенсіонер, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, утримує дружину похилого віку.

Врахував і конкретні обставини справи, а саме, наявність обставин, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, висловлений жаль з приводу вчиненого, активне сприяння швидкому судовому розгляду справи, а також, утримання дружини похилого віку, яка нещодавно перенесла операцію, а також, судом було враховано надання обвинуваченим допомоги ЗСУ незважаючи на свій похилий вік та отримувану ним пенсію невеликого розміру.

Обставини, які обтяжують покарання в даному кримінальному провадженні відсутні.

Врахувавши всі вищенаведені обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого та його поведінку після вчинення злочину, зайняття ним у досить складний для країни час суспільно-корисною працею, незважаючи на пенсійний вік та невеликі пенсійні виплати, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 51000,00 грн., із застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим обставинам справи та даним про особу обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог прокурора щодо необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Колегія суддів, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги прокурора, приймає до уваги встановлений судом першої інстанції та підтверджений наявними в матеріалах кримінального провадження доказами факт перенесення дружиною обвинуваченого операції, і вважає, що призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами не позбавить його можливості у випадку раптового погіршення стану здоров`я дружини надати їй невідкладну медичну допомогу, шляхом відвезення її до лікарні, а також надасть йому можливість возити в подальшому дружину на обстеження до лікарів і таким чином продовжувати здійснювати за нею догляд.

Щодо доводів прокурора про невідшкодування обвинуваченим шкоди потерпілим, то колегія суддів оцінює критично такі посилання, оскільки в ході апеляційного перегляду колегією суддів було з`ясовано, що потерпілі від матеріального відшкодування шкоди в добровільному порядку відмовляються, а тому виплата коштів обвинуваченим відбуватиметься в порядку виконання рішення суду. В ході апеляційного перегляду обвинувачений підтвердив повне визнання ним вини, щиро розкаявся, вибачався за свої дії та зобов`язався виконати вирок суду в частині задоволених цивільних позовів потерпілих.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 286 КК України в частині призначеного йому покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4