Провадження № 1-кс/204/3386/23
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 07.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані нікого не маючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 07.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001245 від 07.11.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 27 липня 2023 року строком на 90 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, у тому числі за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний, корисливий злочин. Так, 06.11.2023 року в період часу з 08:00 год. по 16:30 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, умисно, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до приміщення вищевказаного домоволодіння, звідки вчинив крадіжку майна, що належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: радіостанції «Midland CB Transceiver» чорного кольору «Alan 100 plus», планшету чорного кольору «Samsung» моделі GT-P5210 H.H. 58m/2a», 16GB, мобільного телефону «Redmi 7А» Matte Black 2GB RAM 16GB ROM, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , «M1903C3EC», навігатору з зарядним пристроєм, в середині з флеш-носієм «Kingston 64gb», автомобільних ключів «Хюндай» з позначенням «0678», які поклав у дві клітчаті сумки, синього та червоного кольорів. Після чого ОСОБА_4 вийшов за територію домоволодіння та з викраденим майном пішов по АДРЕСА_3 , тим самим виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 7087 грн. 75 коп. Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в житло вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підозра ОСОБА_4 повністю обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 06.11.2023 року; протокол огляду місця події від 06.11.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.11.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.11.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом обшуку від 07.11.2023 року; висновок експерта № СЕ-19/104-23/40242-Д від 09.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження. Крім того, із врахуванням критерій обґрунтованості підозри викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_4 причетний до вчинення вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1,4,6 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не працює, міцних соціальних зав`язків не має, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , але там не проживає, постійно змінює своє місце мешкання, що вказує на можливість переховування останнього від органу досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, останній може покинути території Дніпропетровської області та України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні. Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_4 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, адже під час допиту свідок ОСОБА_8 вказала, що їй надходили погрози фізичної розправи в телефонній розмові від співмешканки ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , якщо вона буде надави покази відносно її чоловіка щодо вчинення крадіжки майна на вул. Партизанській, а також на експертів у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз та встановлення заподіяного збитку, т.я. викрадене майно ОСОБА_4 збув невстановленій особи та місце знаходження його не відоме, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатний забезпечити достатній рівень життя підозрюваного, є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити інші корисливі кримінальні правопорушення, адже 24.0.2023 року відносно ОСОБА_4 вже скеровано до суду обвинувальний акт, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, яке мало місце 22.09.2023 року. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, приходжу до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваної до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_4 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру. У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі від 5 до 8 років. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного. Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України. На підставі вищевикладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків та експертів у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив підозрюваний, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з наведеним, враховуючи майновий стан особи підозрюваного, до нього слід застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 107 360,00 гривень, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України .

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001245 від 07.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 11 січня 2024 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 107 360,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої у розмірі 107 360,00 гривень, вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 11.01.2024 року, а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками;

- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід з накладенням грошового стягнення в розмірі до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1