Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/296/23

Номер провадження: 1-кп/511/114/23

12.10.2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області об`єднане кримінальне провадження №0000539, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 року, та №0000103, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , зайнятість - учень 6 класу Комунального закладу «Роздільнянський міський ліцей №1 Роздільнянської міської ради Одеської області», паспорт громадянина України не отримував, раніше не судимого,

за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської окружної прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню №0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2022 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10.04.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської окружної прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню №0000103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.02.2023 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 05.05.2023 року кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000539 від 21.11.2022 року за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (справа № 511/296/23, номер провадження: 1-кп/511/114/23) об`єднано з кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за №0000103 від 11.02.2023 року за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 у вчинені суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа номер: 511/944/23, номер провадження: 1-кп/511/147/23) в одне провадження під загальним номером справи № 511/296/23 (провадження № 1-кп/511/114/23).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечні діяння при таких обставинах.

У зв`язку з військову агресією збройних сил Російської Федерації, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан, який на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ від 18.03.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-ІХ від 22.05.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ від 15.08.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16.11.2022 продовжено воєнний стан та загальна мобілізація в Україні продовжені строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

21 листопада 2022 року приблизно о 01 годині 42 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, разом із іншою особою, яка не досягла одинадцяти річного віку, перебував біля будівлі магазину «Зупинка», що розташований за адресою вул. Тираспольська, 21, м. Роздільна Одеської області, де у нього винник раптовий корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме: тютюновими виробами з приміщення вказаного магазину, що на праві власності належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій суспільно-небезпечний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, 21 листопада 2022 року приблизно о 01 годині 48 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, розуміючи що його дії відбуваються у воєнний час та носять суспільно - небезпечний характер, з метою покращення свого матеріального становища за рахунок таємного викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які могли б помітити та запобігти його суспільно-небезпечним намірам та діям, таємно, протиправно, шляхом розбиття скла вікна магазину «Зупинка», просунувши руку в отвір здійснив крадіжку тютюнових виробів, а саме: сигару марки «CAFE CREME FILTER TIP ORIGINAL» у кількості 1 шт. вартістю 158 гривень 75 копійок, сигару марки «HARVEST VANILA» у кількості 1 шт. вартістю 98 гривень 50 копійок, електронні пристрої для куріння марки ВС5000 Ultra у кількості 6 шт. на загальну суму 2760 гривень, які в подальшому передав іншій особі, яка не досягла одинадцяти річного віку, після чого разом з місця вчинення злочину зникли та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3017 гривень 25 копійок.

11 лютого 2023 року приблизно о 03 годині 19 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, разом із іншою особою, яка не досягла одинадцятирічного віку, перебував у приміщенні другого під`їзду багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де у нього винник раптовий корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, а саме: спортивним велосипедом марки «ТОТЕМ» темно - зеленого кольору, який стояв на сходовому прольоті між четвертим та п`ятим поверхами вказаного під`їзду.

Реалізуючи свій суспільно-небезпечний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, 11 лютого 2023 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, діючи з прямим корисливими умислом та мотиву, розуміючи що його дії відбуваються у воєнний час та носять суспільно - небезпечний характер, з метою покращення свого матеріального становища за рахунок таємного викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які могли б помітити та запобігти його злочинним намірам та діям, таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку спортивного велосипеду марки «ТОТЕМ» темно - зеленого кольору вартістю на момент події 4362 гривні 50 копійок, що належить ОСОБА_7 та був розташований між четвертим та п`ятим поверхами вказаного під`їзду. Після чого, з вказаним чужим майном разом з особою, яка не досягла одинадцяти річного віку, з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зникли та розпорядився цим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 4362 гривні 50 копійок.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи свої клопотання зазначив, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечні діяння, не досягши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_8 просила задовольнити клопотання прокурора, пояснила, що ОСОБА_4 виховує вітчим з 2-річного віку, від другого шлюбу вона має ще сина, який молодший за ОСОБА_4, її чоловік зараз мобілізований та проходить військову службу, вона залишилась сама з двома малолітніми синами, не працевлаштована, оскільки молодший син за станом здоров`я потребує постійного догляду, живуть за рахунок пенсії на молодшу дитину та гроші, які іноді надсилає чоловік. ОСОБА_4 навчається в школі, проявляє інтерес до навчання, у вільний від уроків час гуляє з друзями, спортивних секцій та кружків не відвідує, вона намагається впливати на його поведінку. Зараз ОСОБА_9 з батьками переїхав з м.Роздільна в іншу місцевість і ОСОБА_4 перестав вночі тікати з дома та вчиняти крадіжки. Заявлений до неї потерпілої ОСОБА_6 , цивільний позов визнала частково, згодна відшкодувати половину майнової шкоду, а другу половину вважає, що необхідно стягнути з матері ОСОБА_9 , оскільки її син вчинив крадіжку не сам. Моральну шкоду не визнала. По суті вчиненого ОСОБА_4 діяння пояснила, що про вчинені крадіжки дізналась від працівників поліції та знає обставини тільки зі слів сина.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , просила суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, викладених в клопотанні..

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю та не заперечувала проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала, підтримала заявлений до законного представника ОСОБА_8 цивільний позов. Суду пояснила, що є власницею магазину «Зупинка» в м.Роздільна, напередодні крадіжки неповнолітній ОСОБА_4 ще з одним хлопцем приходили до магазину та просили попити води, вона їх пригостила, а вранці вона виявила крадіжку в магазині та розбите вікно. Передивившись запис з камери відеоспостереження, впізнала на камері двох хлопців, які вчинили крадіжку, це були ті хлопці, які приходили вдень по воду, один з яких ОСОБА_4 . З магазину викрадено 6 пристроїв для паління, 2 сигари на суму 3017 гривень 25 копійок та розбито склопакет, заміна якого коштувала 1200 грн. Також потерпіла просить відшкодувати їй моральну шкоду, завдану діями ОСОБА_4 в сумі 5000 грн. Майнову та моральну шкоду просила стягнути з матері неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_8 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п.1,2 і 3 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

При цьому, застереження, як примусовий захід виховного характеру, визначений п.1 ч.2 України полягає у роз`ясненні судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину. (Постанова Верховного Суду від 12 квітня 2018 року по справі № 198/8/17,провадження № 51-609 км 17).

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Крім визнавальних показань неповнолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні було досліджено письмові докази, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння та матеріали, що характеризують особу, а саме:

-Витяг з ЄРДР №0000539 від 21.11.2022 року за ст.185 ч.4 КК України, відомості внесені за заявою потерпілої ОСОБА_6 ;

-Протокол прийняття заяви потерпілої ОСОБА_6 від 02.01.2023 року про вчинення у неї з території подвір`я по АДРЕСА_3 крадіжки велосипеда 02.01.2023 року о 18.00 год.;

-Протокол огляду місця події від 21.11.2022 року - будівлі магазину «Зупинка», що розташований за адресою вул. Тираспольська, 21, м. Роздільна Одеської області, з фототаблицею;

-Приходно-касоівіві документи на викрадений товар;

-Заява ОСОБА_6 про залучення флеш носія із записом з камери відеоспостереження від 21.11.2022 з магазину;

-Протокол огляду предмету та відеозапису від 03.12.2022 року;

-Протокол огляду предмету та відеозапису від 31.01.2023 року;

-Витяг з ЄРДР №0000103 від 11.02.2023 року за ст.185 ч.4 КК України, відомості внесені за заявою потерпілої ОСОБА_7 ;

-Повідомлення на лінію 102;

-Заява ОСОБА_7 про крадіжку велосипеду;

-Протокол огляду місця події від 11.02.2023 року - приміщення другого під`їзду багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , з фототаблицею;

-Заява ОСОБА_8 про добровільну видачу велосипеду від 11.02.2023 року;

-Протокол огляду предмету від 11.02.2023 року;

-Висновок експерта від 07.03.2023 року №СЕ/116-23/2248-ТВ про встановлення вартості велосипеду в сумі 4362, 50 грн.;

-Клопотання потерпілої ОСОБА_7 про залучення флеш-носія з відеозаписом камери відеоспостереження від 11.02.2023 року під`їзду багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 ;

-Протокол огляду предмету та відеозапису від 18.02.2023 року;

-Протокол пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_7 від 20.02.2023 року.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - кваліфіковані, як крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності до вчинення зазначених суспільно-небезпечних діянь раніше не притягувався, посередньо характеризуються за місцем проживання та навчання.

ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 11 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, яка не заперечує щодо передачі сина під її нагляд.

Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітнього від 27.02.2023 року, складеного представниками ССД Роздільнянської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 проживають мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умови проживання в будинку середніі, для виховання та розвитку дитини створені задовільні умови, запас дров та харчів є. В сім`ї стосунки добрі, дружні.

Згідно довідок лікарів психіатра та нарколога від 16.02.2023 року ОСОБА_4 на обліку не перебуває.

ОСОБА_4 за місцем навчання (Роздільнянський міський ліцей № 1) характеризується як пасивний до навчання, байдужий, неактивний хлопчик, який здатний освоювати матеріал у великих обсягах, скромний, але впертий, має схильність до жебракування та бродяжництва, палить. Мати виходить на зв`язок з адміністрацією школу, батько проживає окремо, вихованням сина не займається, вітчим на даний час військовий ЗСУ.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, зазначених в клопотанні, терміном на 2 роки, які будуть мати вплив на його виправлення та попередження нових суспільно небезпечних діянь, будуть достатніми для його перевиховання, відповідатимуть даним про особу неповнолітнього, а також характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння та меті виправлення неповнолітнього.

Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 1 ст. 128 КПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 129 КПК України, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною першою ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача матеріальної та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Вказані положення є загальними щодо відшкодування шкоди. Разом тим, правовідносини щодо відшкодування шкоди завданої малолітньою особою регулюються спеціальними нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина його є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Згідно ч.1 ст.1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відбулось саме внаслідок нездійснення відповідного контролю та належного виховання за малолітнім з боку його матері ОСОБА_8 .

Але, враховуючи, що суспільно-небезпечне діяння вчинено малолітнім ОСОБА_4 разом з іншою малолітньою особою, яка не досягла віку 11 років, а позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди були пред`явлені тільки до матері ОСОБА_8 , враховуючи вимоги ч.1 ст.1181 ЦК України та відсутність домовленості між батьками малолітніх осіб, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та стягнення з матері неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_8 половини суми спричиненої потерпілій матеріальної та моральної шкоди.

Суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_6 складає 3017 грн. 25 коп. - вартість викраденого товару, 1200 грн. - вартість розбитого склопакету, а всього 4217 грн. 25 коп., а розмір грошового відшкодування моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності і справедливості складає 2000 грн.

Отже, з законного представника малолітнього ОСОБА_4 - його матері ОСОБА_8 слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 половину розміру матеріальної шкоди 2108 грн. 63 коп. та половину розміру грошового відшкодуваннях моральної шкоди в сумі 1000 грн. В інший частині позову слід відмовити.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування понесені витрати на залучення експертів в сумі 1132 гривні 68 копійок ( витрати на проведення судової товарознавчої експертизи), які відповідно до вимог ст. 124 КПК України відносяться на рахунок держави.

Арешт, накладений на майно в порядку ст..174 КПК України підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 100, 124,128,129,174,318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у об`єднаному кримінальному провадженні №0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 року, та №0000103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02. відносно неповнолітнього ОСОБА_4 за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , зайнятість - учень 6 класу Комунального закладу «Роздільнянський міський ліцей №1 Роздільнянської міської ради Одеської області», паспорт громадянина України не отримував, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1,2,3 ч.2 ст.105 КК України у виді:

- застереження - роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_4 наслідки протиправних дій, завдання шкоди потерпілим, оголосити йому осуд за вчинені дії;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а саме: заборонити вихід з дому за місцем проживання по особистим питанням без супроводу дорослих з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня;

- передачі неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 .

Строк застосування примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки та передання під нагляд батьків неповнолітнього ОСОБА_4 визначити терміном 2 (два) роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 25.06.2003 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2108 грн. 63 коп., моральної шкоди 1000 грн., в іншій частині позову відмовити.

Процесуальні витрати в сумі 1132 гривні 68 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.02.2023 року на велосипед спортивного типу марки «ТОТЕМ» зеленого кольору.

Речовий доказ - велосипед спортивного типу марки «ТОТЕМ» зеленого кольору, який зберігається в камері речових доказів Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Речові докази: флеш-носії - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1