Справа № 755/1978/24
№ 1-кс/755/514/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Старі Безрадичі, Обухівського р-ну, Київської обл., українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючому, перебуваючому у цивільному шлюбі, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 04.12.2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень (штраф не сплачено), зокрема, 19.01.2024 року відносно підозрюваного ухвалено вирок Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі (вирок не набрав законної сили), у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 від 27.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0004296 від 27.12.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Першочергово, слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалось розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 від 27.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У подальшому, Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 26.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, внесено відомості за фактом неправомірних дій ОСОБА_7 , які виразились у незаконному привласненні офіційного документу.

Одночасно, прокурором у кримінальному провадженні 29.01.2024 року прийнято рішення про об`єднання матеріалів досудових розслідувань №0004296 та № 0000320 в одне провадження, якому присвоєно реєстраційний номер №0004296.

Станом на 30.01.2024 року, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004296 було встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, судимість якого не знята та не погашена в установленому законом порядку, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв станом на день вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів за наступних обставин.

Так, о 16 годині 32 хвилини 26.12.2023 року ОСОБА_7 привласнив пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 АТ «Приватбанк», яка належить та емітована на ім`я ОСОБА_8 .

У цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів. Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення вказаної банківської картки, усвідомлюючи те, що вона належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, привласнив зазначену пластикову банківську картку фіолетового кольору № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 АТ «Приватбанк», яка належить та емітована на ім`я ОСОБА_8 , та яка згідно із ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1, 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом, тобто, електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду та таким чином, привласнив її з корисливих мотивів.

У подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, з метою подальшого використання, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у незаконному привласненні офіційного документу.

Зокрема, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв станом на день вчинення злочину, ОСОБА_7 , використовуючи банківську карту, яка належить потерпілому ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкриту в АТ «Приватбанк», без дозволу власника даної картки, у різних магазинах здійснював нею розрахунки, через безконтактну платіжну систему «Pay Pass», викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 16 години 57 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Новус» за адресою: м. Київ, Дарницька площа, буд. 1, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 90 гривень 01 копійка.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 17 години 51 хвилина, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину-кафе адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 8, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 156 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 17 години 53 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні ресторану за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 8, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 80 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 18 години 02 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Хумана» за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе,8, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 329 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 18 години 08 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Фора» за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 9, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 199 гривень 79 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 18 години 08 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Фора» за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 9, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 , та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 199 гривень 79 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 18 години 11 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 9, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 100 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, близько 18 години 18 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Міксмарт» за адресою: м. Київ, бул. Гашека, буд. 24, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з метою власного противоправного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, при розрахунку даною карткою, зрозумів, що через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 119 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.12.2023 року, о 19 годині 14 хвилин, ОСОБА_7 перебував у приміщенні ресторану «Баобаб» за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 17-А, де в останнього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення грошових коштів з банківської карти потерпілого, з корисливих мотивів, під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв станом на день вчинення злочину, з метою власного збагачення, прийняв рішення про використання вищевказаної банківської карти, шляхом здійснення розрахунку через безконтактну платіжну систему «Pay Pass». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , відкриту в АТ «Приватбанк», яка належить потерпілому ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою через безконтактну платіжну систему «Pay Pass» не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному ресторані товар, викравши таким чином, грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 315 гривень 00 копійок. Таким чином, ОСОБА_7 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на суму 1388 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, ґрунтується та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які логічно та об`єктивно підтверджують наявність складу вказаних кримінальних правопорушень, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.12.2023 року, що складений за заявою ОСОБА_8 про вчинення відносно останнього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.12.2023 року, з додатками; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.01.2024 року; матеріалами відпрацювання доручень слідчого; протоколами огляду предметів (відеозаписів з камер зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження); іншими доказами у своїй сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, щоОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити і інші кримінальні правопорушення, що вказує на неможливість запобігти ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як, наразі, ОСОБА_7 немає постійного грошового забезпечення, оскільки на даний час безробітний. На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер інкримінованих злочинних дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву згідно з фактичними обставинами кримінального провадження, дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачується за рахунок вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу із врахуванням майнового стану підозрюваного та спричинених збитків, достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі не менше двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, майновий стан підозрюваного та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні на ряду із іншими - тяжкому злочині, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, одночасно із застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід призначити останньому заставу у розмірі не менше двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки, не дивлячись на значний обсяг проведених слідчих та процесуальних дій, складність провадження, не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, прохала застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозра є обґрунтованою та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Зокрема, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаним з можливою мірою покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу та збагачується за рахунок вчинення кримінальних правопорушень, а тому, прохала клопотання задовольнити та визначити останньому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що наведені прокурором ризики, є необґрунтованими та нічим не підтвердженими. Його підзахисному 19.01.2024 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва, який ще не набрав законної сили, призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні вигляді тримання йому обрано не було, однак, ОСОБА_7 , усвідомлюючи про призначену йому реальну міру покарання, не переховувався, а тому, прохав застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід зможе у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, зазначивши, що він щиро кається та просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчого погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

29 січня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185КК України, наявними доказами, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0004296 від 27.12.2023 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.12.2023 року; протоколом допиту потерпілого від 28.12.2023 року; протоколом допиту свідка від 16.01.2024 року; протоколами огляду предметів (відео) від 22.01.2024 року, 23.01.2024 року та 24.01.2024 року; постановами про визнання носія знятої інформації доказом і приєднання його до кримінального провадження від 22.01.2024 року, 23.01.2024 року та 24.01.2024 року; повідомленням про підозру від 29.01.2024 року та іншими доказами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, також враховує, що, зокрема, за один із злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, останній офіційно не працевлаштований, раніше судимий.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 березня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: