Провадження № 1-кп/344/1279/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого шахтарем, не одруженого, раніше судимого, РНОКПП суду не відомий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив державну зраду в умовах воєнного стану, а саме: діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; а також взяв добровільну участь в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за наступних обставин.

24 лютого 2022 року о 12год. 00хв. громадянин України ОСОБА_6 , будучи прихильником збройної агресії російської федерації проти України та терористичної організації т.зв «днр», підтримуючи їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, діючи умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє держану зраду, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих «днр», чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованою та фінансованою російською федерацією «народної міліції «днр» («нм «днр»).

24 лютого 2022 року ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу окремого протитанкового взводу 3 батальйону 115 полку «нм «днр» та присвоєно військове звання «рядовий».

Громадянин України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі окремого протитанкового взводу 3 батальйону 115 полку «нм «днр» в період з 24 лютого 2022 року до 27 квітня 2022 року, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та «нм «днр», виконував обов`язків «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів та перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України та невдоволених владою «днр» осіб.

Злочинна діяльність ОСОБА_8 була припинена 27 квітня 2022 року військовослужбовцями Збройних Сил України в селищі Кутузівка Харківського району Харківської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, підтвердив, що в обвинувальному акті всі без винятку обставини викладені вірно та суду пояснив, що 22 лютого 2022 року в м. Донецьк він, будучи громадянином України, був мобілізований та проходив службу в складі окремого протитанкового взводу НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 полку народної міліції «днр». Він безпосередньо брав участь у бойових діях в Харківській області, в нього стріляли і він стріляв. 27 квітня 2022 року він потрапив в полон. Заробітню плату він отримував через шахту, де офіційно працював. Під час досудового розслідування покази він дав добровільно. У вчиненому каявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, вчинена в умовах воєнного стану, а саме: діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільна участь громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він працює шахтарем; неодружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, каяття у вчиненому.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років і з конфіскацією майна, обвинуваченого та захисника, які просили суворо не карати, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_10 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, та додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування і конфіскації майна, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, і такі покарання будуть достатніми, справедливими та необхідними для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив дані кримінальні правопорушення до постановлення 30 червня 2022 року Шевченківським районним судом м. Києва вироку, який набрав законної сили та яким його засуджено за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, яке на даний час відбуває, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими в ч. 4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат та речових доказів немає, запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 31, 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна;

за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, з врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання з 27 квітня 2022 року.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Головуючий-суддя ОСОБА_11

Суддя ОСОБА_12

Суддя ОСОБА_13