Справа № 304/2126/23 Провадження № 1-кс/304/588/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , детектива ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність детективів ТУ БЕБ в Закарпатській області в порядку ст. 303 КПК України,

У С Т А Н О В И В :

повний текст ухвали оголошено об 11.00 год 13 листопада 2023 року.

Скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить визнати протиправною бездіяльність органу досудового розслідування Територіальне управління Бюро економічної безпеки в Закарпатській області, що полягає у неповерненні йому майна, арешт на яке скасований, а саме грошові кошти у національній валюті України у сумі 2 908 954 гривні, що були вилучені згідно ПМП № 0139/30500/23 від 17 лютого 2023 року, та які знаходяться на рахунку митниці 2531, відкритому у АТ «Райффайзен банк», а також зобов`язати орган досудового розслідування Територіальне управління Бюро економічної безпеки в Закарпатській області в особі детективів негайно повернути зазначене вище майно.

В ході судового засідання, представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, також зазначив, що згідно ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області у справі № 304/2126/23 від 20 жовтня 2023 року скасовано арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2023 року в даній справі на грошові кошти у національній валюті України у сумі 2 908 954 гривні, що були вилучені згідно ПМП № 0139/30500/23 від 17 лютого 2023 року, та які знаходяться на рахунку митниці НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Райффайзен банк» та повернути арештоване майно власнику майна: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або уповноваженій ним особі. Того ж дня, а саме 20 жовтня 2023 року, представник власника майна вручив вимогу про негайне виконання ухвали суду та повернення вилучених грошових коштів до ТУ БЕБ в Закарпатській області. Проте, станом на момент направлення даної скарги до суду, вимоги ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області у даній справі не виконано, що розцінюється скаржником як бездіяльність органу досудового розслідування та прямим невиконанням ухвали суду, яка набула законної сили. На цих підставах просить слідчого суддю скаргу задовольнити в повному обсязі.

Детектив ТУ БЕБЕ в Закарпатській області ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив суду, що відділом детективів ТУ БЕБ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000008 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України. Також повідомив, що грошові кошти, на які був накладений арешт в ході даного кримінального провадження, знаходяться на рахунку митниці 2531 «Кошти вилучені уповноваженими органами», відкритому у АТ «Райффайзен банк» та після вилучення не передавались співробітниками Закарпатської митниці до ТУ БЕБ в Закарпатській області. У зв`язку з вищевикладеним, з метою виконання ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області у даній справі від 20.10.2023 року, якою задоволено клопотання скаржника, копію даної ухвали було направлено детективом до Закарпатської митниці Держмитслужби для виконання. Також подав з цього приводу письмове пояснення, яке просив приєднати до матеріалів справи.

Закарпатська митниця Державної митної служби України з цього приводу направила слідчому судді лист, згідно якого зазначила, що грошові кошти у валюті України у сумі 2 908 954 гривні, відповідно до ст. 511 МК України, тимчасово вилучені Закарпатською митницею протоколом про порушення митних правил № 0139/30500/23 від 17.02.2023 року, складеного відносно ОСОБА_5 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України, та зберігаються на рахунку митниці згідно наказу Міністерства фінансів України від 13.01.1999 року №11. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2023 року в даній справі на грошові кошти у національній валюті України у сумі 2 908 954 гривні, накладено арешт, що були вилучені згідно з ПМП № 0139/30500/23 від 17.02.2023 року. На момент накладення арешту зазначені грошові кошти перебували у володінні Закарпатської митниці та органом досудового розслідування, відповідно до вимог ст.ст. 163-165 КПК України, тимчасово не вилучались, а тому відповідним посадовим особам Закарпатської митниці незрозуміло, на кого покладено обов`язок повернення арештованого майна скаржнику. З цією метою Закарпатська митниця звернулася до Перечинського районного суду Закарпатської області для отримання відповідних роз`яснень та приведення у відповідність даної Ухвали, зокрема у частині номеру ПМП.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно до ч. 1 ст. 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, в якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Як установлено в судовому засіданні, скаржник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить визнати протиправною бездіяльність органу досудового розслідування Територіальне управління Бюро економічної безпеки в Закарпатській області, що полягає у неповерненні йому майна, арешт на яке скасований, а саме грошові кошти у національній валюті України у сумі 2 908 954 гривні, що були вилучені згідно ПМП № 0139/30500/23 від 17 лютого 2023 року, та які знаходяться на рахунку митниці 2531, відкритому у АТ «Райффайзен банк», а також зобов`язати орган досудового розслідування Територіальне управління Бюро економічної безпеки в Закарпатській області в особі детективів негайно повернути зазначене вище майно. Також слідчим суддею встановлено та не оспорюється детективом ТУ БЕБ в Закарпатській області, що грошові кошти в кримінальному провадженні №0000008 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, в розмірі 2 908 954 гривні визнані речовим доказом.

В ході судового засідання з`ясовано, що в кримінальному провадженні №0000008 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, на момент розгляду даної скарги підозру жодній особі не пред`явлено.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 березня 2023 року в кримінальному провадженні №0000008 від 18.02.2023 року (справа 308/3675/23) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, накладено арешт на наступне майно: грошові активи у національній валюті України в сумі 2 908 954 грн., громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0139/30500/23 від 17.02.2023 року. Окрім того, в період з 04.03.2022 року по 15.03.2022 року діяла постанова НБУ № 36 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18», якою було знято обов`язкове підтвердження походження грошових коштів, які вивозилися з України понад вищедозволених норм переміщення. Також слід зазначити, що Нормативно-правові акти НБУ не вимагають подання підтверджуючих документів про зняття/придбання/обміну валютних цінностей для їхнього ввезення в Україну, тоді як при вивезенні цінностей з країни підтверджуючі документи надавати потрібно.

Також слідчим суддею встановлено, що вилучені кошти є особистими коштами сім`ї ОСОБА_7 та отримані внаслідок здійснення підприємницької діяльності дружини ОСОБА_8 . Так, достовірно встановлено, що відповідно до статуту ПП «Приватне мале підприємство «Рубін» вона є співвласником вказаного підприємства, що підтверджується п. 1.3. Статуту Приватного підприємства «Приватне мале підприємство «Рубін» (а.с.11 зворот) та володіє 50% статутного фонду підприємства.

Також встановлено, що Приватне мале підприємство «Рубін» здає в оренду комерційне приміщення ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», згідно Договору оренди нерухомого майна від 12.03.2021 року вартість оренди становить 381 380, 43 грн. Проте із початком збройної агресії (війни) рф, родина Лейтерег вирішили для збереження власних грошових коштів вивезти їх за межі України в Угорщину. Сума вивезених коштів становила 4 193 000 грн, які були задекларовані відповідно до чинного законодавства України. Тобто, слідчий суддя, на підставі вищенаведеного, дійшов висновку, що в діях власника майна відсутні ознаки ст. 209 КК України.

Даний преюдиціальний факт також підтверджується ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області, згідно з якою за наслідками судового розгляду слідчий суддя постановив: скасувати арешт, накладений Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2023 року по справі № 308/3675/23, на грошові кошти у національній валюті України в сумі 2 908 954 грн., (два мільйони дев`ятсот вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні, 00 коп.), та повернути такі власнику громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , або уповноваженій ним особі.

Також встановлено, що в ході розслідування кримінального провадження №0000008 від 18.02.2023 року (справа 308/3675/23) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, детективи ТУ БЕБ в Закарпатській області не зверталися до слідчого судді з клопотання про тимчасовий доступ до майна, а саме до грошових коштів, що є предметом скарги, тим самими допустили протиправну бездіяльність, яка призвела до порушень процесуальних вимог ст. ст. 163-165 КПК України щодо поводження та вирішення долі речових доказів органом досудового розслідування.

Відповідно до спільного Наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ України, ВС України, ДСА України «Про затвердження та введення в дію інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, слідства і суду (в новій редакції)» відповідальною за зберігання речових доказів, є особа, яка проводить досудове розслідування, а саме слідчий».

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та ст. 13 Конвенції, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії», (Case Baklanov v. Russia), п. 39, скарга № 68443/01, рішення від 9 червня 2005 року, статус - остаточне.), так і у справі «Ятрідіс проти Греції» (Case Iatridis v. Greece), п. 58, скарга № 31107/96, рішення від 25 березня 1999 року, статус остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1999 р.), так і у справі «Фрізен проти Росії» (Case Frizen v. Russia), п. 33, скарга № 58254/00, рішення від 24 березня 2005 року, статус остаточне від 30 листопада 2005 року), ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Окрім того, ЄСПЛ через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції (Case Hentrich v.France), заява № 13616/88 від 22 вересня 1994 року, п. 42, (Series А № 296-А), та «Кушоглу проти Болгарії» (Case Kushoglu v. Bulgaria), п.п. 49 - 62, заява № 48191/99, рішення від 10 травня 2007 року, статус рішення - остаточне).

Водночас ЄСПЛ неодноразово наголошує на тому, що «будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п.п. 69, 73, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льоннрот проти Швеції» (Case Sporrong and Lonnroth v. Sweden), (Series A, № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (п. 50 рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of Jams and others v. UK), заява № 3/1984/75/119, (Series A, №98).

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року (м. Рим 1950 рік), ратифікувавши яку 17.07.1997 році Україна визнала не лише право на мирне володіння майном, а визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» (Case Smirnov v. Russia), п. 57, 59, заява №71362/01, статус рішення - остаточне) визначено правову позицію про те, що «при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільними інтересами та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах конституційного і процесуального законодавства, зокрема в ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 21 КПК України. Відповідні положення також містить практика ЄСПЛ, зокрема в справах: рішення у справі «Броньовський проти Польщі» (Broniowski v. Poland) [GC], № 31443/96, пп. 189194 та резолютивна частина, ECHR 2004-V, і у справі «Гуттен-Чапська проти Польщі» (Hutten-Czapska v. Poland) [GC], заява № 35014/97, пп. 231239 і резолютивна частина, ECHR 2006-VIII). 81. Обов`язковість судового рішення можна проілюструвати також на прикладі рішення у справі «Чуйкіна проти України» (Chuykina v. Ukraine) від 13 січня 2011 року, (заява №28924/04).

Аналізуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність часткового задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність детективів ТУ БЕБ в Закарпатській області в порядку ст. 303 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати детектива органу досудового розслідування Територіальне управління Бюро економічної безпеки в Закарпатській області (юридична адреса: вул. Народна, буд. 1 с. Тур`ї Ремети, Ужгородського району, Закарпатської області) ОСОБА_9 та інших уповноважених детективів ТУ БЕБ в Закарпатській області, вжити негайних процесуальних заходів щодо виконання ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області у справі № 304/2126/23 від 20 жовтня 2023 року, що набрала законної сили, в кримінальному провадженні №0000008 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, щодо повернення грошових коштів у національній валюті України в сумі 2 908 954 грн. (два мільйони дев`ятсот вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні, 00 коп.), що були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0139/30500/23 від 17.02.2023 року, які знаходяться на рахунку митниці 2531 «Кошти вилучені уповноваженими органами», відкритому в банку АТ «Райффайзен банк», власнику майна громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , або уповноваженій ним особі.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Закарпатської обласної прокуратури-процесуального керівника в даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1