Номер провадження: 11-сс/819/109/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/6999/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6999/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали провадження №0001385 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 13.02.2015р. Суворовським районним судом м. Херсона за ст.307 ч.2, 69, ст.321 ч.1, ст.321 ч.3,ст.311 ч.1, ст.358 ч.1, ст.358 ч.3, ст.358 ч.4, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; 04.04.2016р. Апеляційним судом Херсонської області вирок змінено в частині призначення покарання за ч.2 ст.307, ст.69, 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна із зарахування строку попереднього ув`язнення з 18.03.2014р. по 04.04.2016р., звільненої 28.02.2017р. у зв`язку з відбуттям строку покарання,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 листопада 2023 року включно, з визначеним розміром застави у сумі 268400 гривень.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою 13.02.2015р. Суворовським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.307 КК України, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбала, та зберігала з метою збуту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 наркотичну речовину, обіг якої обмежено метадон.

Так, 13.09.2023 року в період часу з 15:20 по 16:05 годин, ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме у порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, повторно незаконно придбала, та зберігала з метою збуту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 наркотичну речовину, обіг якої обмежено, а також збула закупнику ОСОБА_10 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса метадону (фенадону) становить 0,1430 г, відповідно до висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/122-23/3343- НЗПРАП від 28.09.2023, знаходячись біля будинку №192 по вул. Антипенка в м. Херсон, за який закупник ОСОБА_10 сплатив грошові кошти в сумі 1200 гривень.

З урахуванням встановлених фактів органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, вчинене повторно.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, та недоцільності застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, щодо підозрюваної ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 листопада 2023 року, з визначеним розміру застави у сумі 268400 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід домашній арешт за місцем її реєстраціє та фактичного місця проживання.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України. Зокрема, з посиланням на практику ЄСПЛ, апелянт зазначає про необґрунтованість слідчим та слідчим суддею ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а сама тяжкість покарання не може бути достатньою підставою для обрання запобіжного заходу. Підозрювана має інвалідність, ряд захворювань, отримує від матері постійну допомогу, а тому у слідчого судді не було достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу. Також слідчий суддя необґрунтовано визначив розмір застави.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь підозрюваної ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від неї до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України її участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як випливає з матеріалів провадження, слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 03.07.2023 року за ч.2 ст.307 КК України.

28.09.2023 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в порядку ст.615 КПК України було затримано ОСОБА_8 .

28.09.2023 року ОСОБА_8 в порядку передбаченому КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого а саме: протоколом оперативної закупки від 13.09.2023р., в ході проведення якої ОСОБА_8 збула закупнику ОСОБА_10 , наркотичний засіб; висновком експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/122-23/3343-НЗПРАП від 28.09.2023р. відповідно до якого надана на експертизу речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса метадону становить 0,1430 г.; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою, відносно ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який показав, що ОСОБА_8 займається незаконним збутом наркотичних засобів на території м. Херсон.; протоколом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого вилучено наркотичні засоби, мобільні телефони, інші речі та предмети, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з того.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваної ОСОБА_8 , яка раніше судима, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 , розуміючи ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п.2 ч.1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), у тому числі понятих, й встановлювати осіб, що могли бути потенційно закупниками, оскільки вони знайомі один з одним, а тому, перебуваючи на свободі, підозрювана може змусити свідка змінити показання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_8 офіційно непрацевлаштована, злочини в обсязі підозри вчинила з корисливою метою, а тому може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Також є безпідставними посилання захисника на призначення лікарем ОСОБА_8 вживання препарату метадон, оскільки це не підтверджується матеріалами провадження та додатками до апеляційної скарги.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчим суддею не встановлено, і таких відомостей не надано стороною захисту під час апеляційного розгляду.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваної ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, її негативної репутації як особи раніше судимої, є достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені вище слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваної ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваної, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя застосував до підозрюваної ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний судом не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів до 24 листопада 2023 року включно залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4