Справа № 589/3365/22
Провадження № 1-кп/589/190/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 03.06.2013 Новгород-Сіверським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 13.10.2014 Шосткинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 03.06.2013 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, який звільнився 22.04.2016 по відбуттю строку покарання;

- 11.02.2020 Дарницьким районним судом м.Київ за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 4 місяці, який звільнився 31.07.2020 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2022, близько 16:00 ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , відпочивали в бані, що розташована у дворі домоволодіння останнього. В бані вони вживали алкогольні напої спілкувались на різні теми.

Близько 23:00 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали збирати речі, з метою йти додому, після чого ОСОБА_4 , підійшовши до вішалки, де висіли речі, помітив, що на полиці шафи лежить гаманець, з якого стирчать купюри номіналом по 500 грн. Після цього, останній вирішив викрасти грошові кошти, що мались у вказаному гаманці. Після цього, на виконання задуманого, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, упевнившись у тому, що його дії залишаються непомітними для всіх присутніх в бані, будучи обізнаним, про введення воєнного стану на всій території України, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, викрав з гаманця, що належить ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 3000 грн., купюрами по 500 грн. у кількості 5 штук, та купюрами по 50-100 грн., на суму 500 грн., спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_4 , сказавши, що йому час іти, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вуинним себе визнав повністю та пояснив , що він 11.09.2022, близько 16:00 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , відпочивали в бані, що розташована у дворі домоволодіння останнього. В бані вони вживали алкогольні напої спілкувались на різні теми. Близько 23:00 вони ( він та співмешканка ) почали збирати речі, з метою йти додому і біля вішалки, де висіли речі, він ( ОСОБА_4 )помітив, що на полиці шафи лежить гаманець, з якого стирчать купюри номіналом по 500 грн. Побачивши гроші він викрав їх з гаманця ОСОБА_8 у сумі 3000 грн. Викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Шкоду відшкодував в повному обсязі, примирився з потерпілим.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому роз`яснено, що у такому випадку обвинувачений та інші учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином у судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_4 і його дії кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини скоєння кримінального правопорушення, наставши наслідки від нього, особу винного, який раніше судимий, маючи не зняту та не погашену в передбаченому порядку судимість на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин проти власності, посередньо характеризується за місцем реєстрації, на обліку у лікаря психіатра та не перебуває, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину батьком якої записано чоловіка зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, відшкодував завдані збитки

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 - рецидив злочину .

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім цього суд враховує, що із початком війни було введено воєнний стан, а згодом прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України (КК), посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. Із 7 березня 2022 року Законом № 2117-IX внесено зміни до КК щодо посилення відповідальності за злочини за ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Крадіжка - ч. 1 ст. 185 КК до цього вважалася не злочином, а кримінальним проступком, і за неї було передбачено покарання від штрафу 17 тис. грн. до обмеження волі строком до 5 років. Лише в разі вчинення крадіжки повторно або за попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 185), з проникненням у житло або інше володіння (ч. 3 ст. 185) чи у великому, особливо великому розмірі (ч. 4, 5 ст. 185) - передбачалися покарання у вигляді позбавлення волі.

Нині ж крадіжка, учинена в умовах воєнного або надзвичайного стану - є особливо кваліфікованим складом злочину. Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану - одразу кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

За змістом ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Стаття 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суровим (несправедливим), а особа потребує поблажливого ставлення.

Через це суд має право скорегувати покарання відповідно до індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Так суд бере до уваги, що крадіжка обвинуваченим, хоч і вчинено в умовах воєнного стану, але без будь-якого використання умов воєнного стану, тобто під час викрадення майна, наявність воєнного стану в країні ніяким чином не вплинула на доступ до зазначеного майна потерпілого, та не зробила його доступнішим для вчинення злочину.

Метою ж посилення відповідальності за вчинення майнових злочинів, в зазначених умовах, було саме упередження їх вчинення в обставинах де майно, в умовах воєнного стану, стало більш доступнішим для заволодіння ним.

Зважаючи на всі зазначені вище обставини, ретельно проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, відсутність наслідків від злочину, заяву потерпілого, який претензій морального або матеріального характеру до обвинуваченого не має, відсутність будь-яких намірів у винного уникнути кримінальної відповідальності, щире його каяття, на відшкодування останнім потерпілому в повному обсязі завданих збитків, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що всі вони значно пом`якшують покарання винного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому покарання обвинуваченому слід призначити з застосуванням ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції частини 4 статті 185 КК України у виді арешту.

Зазначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1