Ухвала

06 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 280/1033/15

провадження № 51 - 6568 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор порушив питання про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначеного припису кримінального процесуального закону.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, прокурор зазначає про незаконність ухвали Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, не зазначає, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому їх (ці порушення) слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційноїсуду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 412, 413 цього Кодексу.

Крім того, прокурор вважає невмотивованим рішення апеляційного суду щодо відмови в задоволенні клопотання про повторне дослідження письмових доказів, у тому числі висновку судової інженерно-технічної експертизи. Разом з тим, не наводить обґрунтованих доводів, у чому полягало порушення судом положень ч. 3 ст. 404 КПК, якою регулюється порядок безпосереднього дослідження апеляційним судом доказів.

Також, у касаційній скарзі прокурора йдеться про недотриманням апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, натомість відсутня вказівка на конкретні доводи апеляційної скарги, що залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши прокурору строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора на ухвалу на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3