печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що У провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000454 від 11.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві № 28 о/с від 21.02.2021 ОСОБА_5 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

ОСОБА_5 , в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.06.2023, приблизно о 13:30 годині ОСОБА_7 разом із поліцейським поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 приїхали за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , де почали вживати алкогольні напої.

У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, реалізуючи свій умисел на вчинення насильницьких дії сексуального характеру, перебуваючи на кухні вищевказаного будинку, вхопив ОСОБА_7 лівою рукою за горло та почав намагатись поцілувати ОСОБА_7 , одночасно долонею правої руки здійснив не менше двох стискань її лівої сідниці, на що ОСОБА_7 відвернулась та сказала «ні», тобто повідомила про відсутність добровільної згоди на вчинення таких дій та намагалась відштовхнути ОСОБА_5 від себе.

У цей момент, ОСОБА_5 , почувши від ОСОБА_7 відмову, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_7 правою рукою за волосся і силою витягнув з кімнати кухні та повів до головної кімнати (залу).

Перебуваючи в кімнаті, ОСОБА_5 знову вхопив правою рукою ОСОБА_7 за волосся яка в цей час відвернулась від нього намагаючись відійти, ОСОБА_5 тягнучи за волосся притиснув ОСОБА_7 спиною до себе, одночасно лівою рукою почав стискати груди останньої, під час чого ОСОБА_7 чинила опір та пручалась.

Після цього, ОСОБА_5 розвернувши обличчям до себе ОСОБА_7 , наніс внутрішньою та зовнішньою частиною долоні правої руки близько п`яти ударів по лівій та правій частині її обличчя.

Далі ОСОБА_5 силою руки, тримаючи ОСОБА_7 за волосся, схилив її до підлоги, поставивши на коліна, а сам знявши із себе одяг разом із білизною сів на диван та наказав доторкнутися до його статевого органу (члену) та оральним способом задовольнити його статеву пристрасть.

Виконувати вимогу ОСОБА_5 ОСОБА_7 відмовилась та просила її відпустити. Після відмови ОСОБА_5 встав з дивану, тримаючи ОСОБА_7 за волосся підняв її з колін, та кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 два удари по тулубу в область лівого ребра та в області лівої лопатки. Після чого, ОСОБА_5 руками розірвав на ОСОБА_7 одяг та спідню білизну, під час чого руками кілька разів умисно торкався частин тіла в паховій області не торкаючись при цьому до статевих органів.

Здерши із ОСОБА_7 весь одяг, ОСОБА_5 силою руки, тримаючи ОСОБА_7 за волосся, знову схилив її до підлоги, поставивши на коліна та повторно наказав доторкнутися до його статевого органу (члену) та оральним способом задовольнити його статеву пристрасть, на що ОСОБА_7 повторно відмовилась. Почувши відмову ОСОБА_5 долонею наніс ОСОБА_7 декілька, не менше двох, точна кількість досудовим розслідуванням не встановлена, ударів по обличчю.

З метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_7 погодилась на вимогу останнього та попросила відпустити її до вбиральні, на що ОСОБА_5 погодився. У подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи у вбиральні, скориставшись можливістю, коли ОСОБА_5 відволікся, будучи повністю оголеною, вибігла на вулицю де її зустріли сусіди, які надали їй допомогу.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та обличчя, травматичного перелому правої вилицевої дуги зі зміщенням уламків.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, а саме вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство).

Разом з тим, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає можливості, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати певний перелік процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

07 год. 32 хв. 12.06.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

14.06.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 серпня 2023 року.

04.08.2023 заступником керівника Київської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 11.06.2023 до трьох місяців, тобто до 12.09.2023.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні закінчується 10.08.2023, а завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії, а саме: провести тимчасовий доступ до медичної документації потерпілої ОСОБА_7 ; скерувати до КМКБ СМЕ отриману в ході тимчасового доступу медичну документацію ОСОБА_7 для завершення проведення СМЕ щодо ОСОБА_7 та отримати вказану експертизу; отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи в ДНЕДКЦ МВС України; допитати працівників Обухівського РУП які здійснювали виїзд на місце події до адреси проживання ОСОБА_5 ; отримати характеризуючі матеріали щодо підозрюваного ОСОБА_5 ; провести інші процесуальні та слідчі дії потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування;.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Прокурором у клопотанні та доданих документів, а також прокурором під час судового засідання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Крім того прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного та його захисника на відсутність ризиків, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, підозрюваним та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, як про це ініційовано питання підозрюваним та його захисником.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати його під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає недостатніми підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як про це ініційовано питання захисником та підозрюваним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно провести слідчі процесуальні дії, що потребують додаткового часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12.09.2023 включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1