ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4098/23

Провадження № 1-кп/210/558/23

"08" листопада 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 07 липня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000744 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бологани, Оргіївського р-н., МРСР, громадянин України, маючий середню освіту, одружений, маює на утримані малолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за статтею 336 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 р., керуючись Законом України « Про оборону України», « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», « Про військовий обов`язок і військову військову службу», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини першої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106, статті 65 Конституції України, 27.06.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є військовозобов`язаним було надано бойову повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , останній поставив підпис на повістці, чим підтвердив, що ознайомлений про необхідність його прибуття на 06:45 годину 28.06.2023 року.

12.04.2022 ОСОБА_4 був оглянутий військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 та визнаний обмежено придатним до військової служби, згідно до наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», про що медичною комісією складено довідку № 81/5411 від 12.01.2023. ОСОБА_4 було доведено зміст повістки про призов на військову службу під час мобілізації в особливий період і вимоги ст. 336 КК України про кримінальну відповідальність у разі ухилення від призову за мобілізацією, проте ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від призову за мобілізацією, 28.06.2023 о 06:45 год. без поважних причин на відправку до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув.

Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій умисел на ухилення від призову за мобілізацією, до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`являвся та на зв`язок не виходив.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , кваліфікуються за статтею 336 Кримінального Кодексу України за ознаками «ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

01 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000744 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2023року між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія № ДП №3903 від 08.10.2018 року укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст. 336 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням статей 50 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 336 КК України, а саме до 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. При цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за статтею ст.336 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 який, будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину та просив суворо не карати. Обвинувачений надав показання, які повністю відповідають встановленим під час досудового розслідування обставин вчинення діяння в частині часу, місця, мотивів тощо. Зазначив, що він дійсно отримав повістку, але 28 червня у його доньки день народження, тому він вирішив не прибувати до військомату, та залишитись вдома з родиною. В подальшому ухилився від служби, оскільки виріс в іншій країні, там інші порядки, він працював за кордоном, та не вважає, що має обов"язок захищати державу, оскільки народився в Молдові, а громадянство України набув після народження першої дитини. Просить суворо не карати, затвердити угоду.

Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які є належними та допустимими, визнаються стороною захисту.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності з показами обвинуваченого, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за статтею 336 КК України за ознаками «ухилення від призову на військову службу під час мобілізації».

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, за статтею 336 КК України, в межах встановленої санкції статті, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки .

Також сторони узгодили відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статті 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Судом встановлено, що обвинувачений вину визнав повністю та беззаперечно, раніше несудимий, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції статті 336 КК України.

Узгоджене остаточне покарання визначено з урахуванням статті 75, 76 КК України, тобто зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність обставин, які пом"якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вчинення злочину вперше, позитивну характеристику, наявність міцних соціальних зв"язків, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України, та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні. Цивільний позов відсутній. Речові докази по справі відсутні.

Строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , сплинув. Клопотання про його обрання до набрання вироком законної сили не надходило.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000744 від 01 серпня 2023 року, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , узгоджену угодою міру покарання за статтею 336 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження №0000744 від 07 липня 2023року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4098/23, провадження №1-кп/210/558/23.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1