Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/393/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002201 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, який не працює, неодружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого у подальшому продовжено до 21.11.2022.

18.10.2022, у період часу з 15.00 год. до 15.10 год., ОСОБА_4 перебував в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Правди, 47. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зокрема, продуктів харчування та алкогольних напоїв, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , перебуваючи в торговій залі магазину ТОВ «Новус-Україна», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Правди, 47, взяв продукти харчування і алкогольні напої, а саме: «Каліфорнія лосось» вагою 0,202 кг вартістю відповідно до акту інвентаризації ТОВ «Новус-Україна» від 18.10.2022 134,50 грн., м`ясо сушене «Яловичина техаська в`ялена QbJerky» вагою 25 г кожна у кількості 2 шт. вартістю 90,32 грн., напій зброджений газований «Alko Pops Igritto 10 %» об`ємом 0,5 л кожна у кількості 3 шт. вартістю 149,61 грн., грудинку «Українська Бащинська в вакуумній упаковці» вагою 0,380 кг та 0,388 кг відповідно вартістю 292,19 грн., які сховав до внутрішніх та зовнішніх кишень своєї куртки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , маючи при собі вказаний товар, який належить ТОВ «Новус-Україна», не сплативши його вартість, пройшов за межами каси та продовжив рух до виходу з магазину, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця. Далі ОСОБА_4 на виході із магазину був зупинений охоронцем, що унеможливило доведення ним свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі. В результаті злочинних ді ОСОБА_4 ТОВ «Новус-Україна» спричинено матеріальну шкоду на суму 666 грн. 62 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що справді 18 жовтня 2022 року о 15.00 годині прийшов до приміщення магазину «Новус», звідки намагався вкрасти продукти харчування та алкогольні напої, за які не заплатив і був затриманий охороною магазину. Щиро розкаявся, просив суворо не карати. Зазначив, що наразі працює без офіційного оформлення різноробочим на будівництві.

Від представника потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що цивільний позов не подаватиме, матеріальних та моральний претензій не має.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з приміткою 1 до ст. 185 КК України у статтях 185, 186, та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

Згідно зі ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з п. 16, ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», в окремих статтях Особливої частини КК рецидив злочинів передбачено як різновид повторності злочинів і, крім таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину повторно або його вчинення особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, може бути виражений і такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення злочину особою, раніше судимою за відповідний злочин. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані як повторні, виходячи з того, що обвинувачений має непогашену судимість за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, однак такий висновок є помилковим.

Оскільки обвинувачений вважається раніше не судимим в силу ст. 89 КК України і в силу закону його попередня судимість за вироком Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року у вигляді призначеного штрафу в розмірі 850 гривень вважається погашеною, підстав для застосування кваліфікуючої ознаки повторності немає. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки повторності, що не впливає на кваліфікацію діянь обвинуваченого саме за ч. 4 ст. 185 КК України.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд також бере до уваги, що кримінальний закон передбачає більш м`яке покарання за незакінчене кримінальне правопорушення, а саме замах, обмежуючи можливість призначення покарання не більш ніж двома третинами від максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, що саме по собі ставить особу, яка вчинила замах на кримінальне правопорушення, у більш сприятливе становище, ніж при закінченому кримінальному правопорушенні. Крім цього, судом ураховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, вчинене під час дії запровадженого в країні режиму воєнного стану і указана обставина у даному випадку напряму вплинула на кваліфікацію діяння.

З огляду на те, що тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що стимулюватиме його до правомірної поведінки.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення з 18 по 20 жовтня 2022 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом трьох років не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 943 грн. 90 коп.

Речові докази - продукти харчування та алкогольні, що передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - залишити ТОВ «Новус-Україна», ДВД-диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1