Справа № 521/6419/23
Пр. № 1-кп/521/549/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 13.02.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи, яка у відповідності до положень ст. 89 КК України не має судимостей,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

За невстановлених у ході досудового розслідування та розгляду справи в суді обставин, ОСОБА_9 , в не встановлені час та місці, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, у вигляді порошкоподібної речовини, яку було пофасовано у згортки перемотані липкою стрічкою чорного кольору у кількості 60 (шістдесяти) згортків, після чого став незаконно зберігати зазначений наркотичний засіб при собі, з метою подальшого збуту.

12.02.2021 року, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб метадон, який був заздалегідь пофасований в окремі згортки з метою збуту, пересувався містом Одеса в якості пасажира на транспортному засобі «Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_1 .

Перебуваючи у м. Одесі по вул. Прохоровська, біля будинку 4-а, приблизно о 21 годині, на вимогу ОСОБА_7 , водій транспортного засобу «Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку, після чого працівниками поліції відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області було оголошено та проведено обшук, під час якого у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено наркотичний засіб - метадон, який знаходився у 60 поліетиленових згортках заздалегідь підготовлених для збуту, які останній незаконно придбав та зберігав при собі.

Також, під час проведення обшуку було використано експрес-тест для встановлення вмісту у вилученій речовині наркотичного засобу, в результаті чого було отримано позитивний результат на вміст метадону.

Відповідно до висновку експерта, кристалічна речовина білого кольору в 60 полімерних згортках чорного кольору, загальною масою 18,537 гр., містить наркотичний засіб метадон, де кількісний вміст метадону складає 6,14 гр. та кількісний вміст метадону в рідині блакитного кольору у полімерному контейнері складає 0,00030 гр.

Загальний кількісний вміст метадону складає 6,1403 гр., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 відноситься до великого розміру.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, визнав частково, а саме, визнав факт вилучення у нього наркотичного засобу при викладених в обвинувальному акті обставинах але заперечив наявність у нього умислу на його збут.

Також обвинувачений пояснив, що дійсно, 12.02.2021 року, він добровільно видав співробітникам поліції наркотичний засіб у кількості 60 поліетиленових згортків, та зазначив, що вказана кількість наркотичної речовини йому була потрібна для лікування та особистого вживання. Зазначений наркотичний засіб він почав вживати близько 3-4 років до моменту скоєння кримінального правопорушення, при цьому у доволі великих розмірах. У повному обсязі визнає факт зберігання зазначеного наркотичного засобу в зазначеній вище кількості. Просив суд перекваліфікувати його дії на ст. 309 КК України, оскільки ніякого умислу на збут зазначеного наркотичного засобу у нього не було. У скоєному зберіганні щиро розкаявся та просив суд призначити йому найбільш можливе м`яке покарання у зв`язку з тяжкими хворобами у стадії загострення.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина, кваліфікація дій, повністю підтверджуються сукупністю наступних досліджених судом доказів, отриманих в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України, а саме:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (залучений у якості понятого) пояснив суду, що 12.02.2021 його було запрошено співробітниками поліції в якості понятого на проведення процесуальної дії у виді обшуку автомобіля, за адресою: м. Одеса, вул. Прохоровська, біля будинку 4-а, у вечірній час доби, де йому було роз`яснено права та зачитано ухвалу суду про обшук автомобіля. На запитання прокурора, чи добровільно видав ОСОБА_7 наркотичні засоби, свідок повідомив, що так. А саме зазначив, що при ньому та іншому понятому в зазначений час та у вказаному місці раніше йому невідомою особою, а саме Кормалісом, якого свідок впізнав у судовому засіданні, добровільно було надано біля автомобіля «Renault Logan» білого кольору, пакетики у кількості 30-40, можливо більше. При цьому ОСОБА_7 пояснив поліції, що то був наркотичний засіб «метадон», потім невдовзі приїхав експерт-криміналіст на місце події, який зробив пробу з частки одного з пакетиків. Також свідок пояснив, що ОСОБА_7 під час слідчої дії поводив себе спокійно та пояснював співробітникам поліції, що він значний проміжок часу зловживає наркотичними засобами і придбав їх для власного вжитку. Всі пакетики з наркотичною речовиною були опечатані та зауважень від учасників слідчої дії не надходило.

Допитаний в ході судового засідання свідок ОСОБА_11 , пояснив суду, що 12.02.2021 р. його було запрошено співробітниками поліції в якості понятого на проведення процесуальної дії у виді обшуку автомобіля, за адресою: м. Одеса, вул. Прохоровська, біля будинку 4- а, у вечірній час доби, де йому було роз`яснено його права та обов`язки, співробітниками поліції йому та іншому понятому було оголошено ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси про обшук автомобіля «Renault Logan». В його присутності та присутності ще одного понятого, обвинувачений добровільно біля автомобіля «Renault Logan» білого кольору, видав пакетики у великої кількості. При цьому обвинувачений в його присутності пояснив поліції, що то був наркотичний засіб «метадон». Зазначені пакетики в подальшому були опечатані та упаковані відповідним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 (водій автомобіля «Renault Logan») пояснив суду, що 12.02.2021 він перебував за кермом автомобіля «Renault Logan», на якому працював по довіреності водієм таксі. У зазначений день йому зателефонував його постійний клієнт ОСОБА_7 .. Він прийняв його виклик та поїхав за ним до Алтестово селище Котовського, Одеської області. Потім вони поїхали за проханням ОСОБА_7 на вул. Мечникова, де він його очікував деякий час за кермом, коли ОСОБА_13 кудись ходив. Потім вони направилися на вул. Прохоровську, де зупинились біля пам`ятника «Євреям» у м. Одеса. Через деякий час до них підійшли співробітники поліції, показали свої документи та зачитали ухвалу суду на обшук автомобіля, яким він користувався, а саме «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході обшуку автомобіля нічого вилучено не було. Разом з цим, під час проведення вказаної процесуальної дії, ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції запаковані згортки у великій кількості, приблизно 30-50 пакетиків, точну кількість свідок не пам`ятає, які дістав із карманів куртки, яка була на ньому одягнена. Після чого дівчина експерт зробила якийсь тест, надрізавши один з пакетиків, далі всі пакетики були опечатані та упаковані. Пам`ятає, що на запитання слідчого ОСОБА_7 відповідав, що наркотики купив через інтернет для особистого вживання.

Окрім зазначених отриманих в ході судового розгляду показів свідків, вина обвинуваченого також підтверджується наявними в матеріалах судового провадження письмовими доказами, документами, які судом були безпосередньо дослідженні в порядку ст. 358 КПК України та належність і допустимість яких була судом перевірена, а саме:

-Витягом з ЄРДР від 13.02.2021 року, згідно з відомостями з якого вбачається, що на підставі постанови про виділення в окреме провадження з к/п № 0002527 за фактом проведеного 12.02.2021 року в період часу з 21.08 по 21.34 обшуку по вул. Прохоровській 4-а, транспортного засобу «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого у громадянина ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 60 згортків з поліетилену з порошкоподібною речовиною білого кольору. Попередня кваліфікація: 307 ч. 1 КК України;

-Постановою про виділення матеріалів в окреме провадження від 12.02.2021 року;

-Ухвалою слідчого судді від 01.02.2021 року (521/1292/21, пр. 1-кс-/521/607/21), про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1 ;

-протоколом обшуку від 12.02.2021 року, згідно якого було проведено обшук автомобіля «Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході проведення якого, в присутності понятих, пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_7 повідомив про наявність у нього наркотичного засобу метадону, який в подальшому ним було добровільно видано з правої кишені куртки, одягненої на ньому. У виданому ОСОБА_7 згортку знаходилося 60 менших згортків з білою порошкоподібною речовиною. Протокол підписаний всіма учасниками слідчої дії, будь які зауваження з боку учасників відсутні;

-протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 13.02.2021 року, згідно якого ОСОБА_7 був затриманий;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прикурсорів від 12.04.2021 року № СЕ-19/116-21/3146-МРВ, з якого вбачається:

1.надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору загальною масою 18, 537 гр., в 60 (шістдесяти) полімерних згортках чорного кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми).

2.надана на експертизу рідина блакитного кольору, яка знаходилась в контейнері з прозорого полімерного матеріалу, овальної форми, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми).

3.загальний кількісний вміст метадону в кристалічній речовині білого кольору в 60 полімерних згортках становить 6,14 грама. Загальний кількісний вміст дифенгідраміну, в 60 полімерних згортках становить 10,38 грама. Кількісний вміст метадону в рідині блакитного кольору становить 0,00030 гр., дифенгідраміну 0,00064 гр.;

-Речовими доказами по справі, на безпосередньому дослідженні яких сторони кримінального провадження не наполягали;

Аналізуючи наведені отримані в ході судового розгляду докази, суд вважає, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише у тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення (прокурор) має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою в міру освічена і безстороння особа може пояснити факти встановлені у суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй пред`явлено. Зазначене у даному випадку стороною обвинувачення було виконано у повному обсязі, у наслідок чого, на підставі досліджених в ході відкритого змагального процесу доказів, стороною обвинувачення було доведено вину ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Зазначених вище суттєвих порушень при збиранні, фіксації та долученні доказів в ході досудового слідства у даному кримінальному провадженні, судом не встановлено.

Судом також, при оцінці отриманих в ході судового розгляду доказів, врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р., згідно яких «при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини та обставин «поза розумним сумнівом», така доведеність має випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Таким чином, дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 , в інкримінуємому йому злочину доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 по ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, у великих розмірах.

Свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій суд обґрунтовує наступним.

Надаючи оцінку твердженням обвинуваченого щодо відсутності у нього мети збуту придбаного ним наркотичного засобу, обіг якого обмежено, суд керується наступним.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» передбачено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

При цьому у постанові Верховного Суду №712/13128/16-к від 21 червня 2018 року вказано, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити зокрема і такі обставини, як: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину, тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Аналогічна позиція також була викладена Верховним Судом і у рішеннях від 29 січня 2019 року у справі № 335/5044/16-к, від 07 лютого 2019 року у справі № 750/7474/15-к, від 20 лютого 2019 року у справі № 178/1348/15-к, від 14 березня 2019 року у справі № 204/4387/16-к.

В даному кримінальному провадженні про наявність умислу на подальший збут вилучених у обвинуваченого психотропних речовин свідчать встановлені в ході судового розгляду обставини у їх сукупності. Так, судом встановлено та враховується, що ОСОБА_7 , який не має офіційного джерела доходів, у тому числі і зі слів обвинуваченого і неофіційного джерела доходів, свідомо придбав наркотичний засіб у великих розмірах. При цьому, зважаючи на значний розмір наркотичного засобу і як наслідок ціну його придбання, за умови відсутності будь-якого доходу у обвинуваченого, а також відсутність зі сторони захисту будь яких доказів того, що обвинувачений мав фінансову спроможність, окрім забезпечення базових потреб для функціонування людини, здійснювати придбання на постійній основі великої кількості наркотичних засобів для особистого вжитку, суд вважає, що доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на збут наркотичних засобів є неспроможними та непереконливими та можуть викликати у стороннього та незацікавленого спостерігача обґрунтований сумнів.

Також суд враховує обставини фасування та упакування вилученого у ОСОБА_7 наркотичного засобу, який був розфасований та запакований у 60 окремих пакетиках, при цьому рівною вагою. Також на користь неспроможності версії обвинуваченого щодо багаторічного вживання ним у великих розмірах наркотичних засобів свідчить факт того, що ОСОБА_7 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Є необґрунтованими й доводи захисту, що збут наркотичних засобів (психотропних) вважається закінченим з моменту відчуження цих засобів, однак, органом досудового розслідування та судом не встановлено час, місце та осіб, яким ОСОБА_7 відчужував або міг збути наркотичний засіб, тобто не доведено об`єктивну сторону злочину. Разом з цим, зазначені твердження захисту є необґрунтованими з огляду на диспозицією ч. 2 ст. 307 КК України, якою передбачена відповідальність не тільки за збут, а й за незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів у великих розмірах з метою збуту, у чому і обвинувачується ОСОБА_7 ...

Отже суд знаходить версію обвинуваченого щодо придбання ним наркотичного засобу у великих розмірах з метою особистого вживання не логічною, непереконливою та такою, що суперечить іншим доказам, дослідженим судом в ході судового розгляду, а отже, приходить до висновку, що таке твердження обвинуваченого є тактикою його захисту, обраною з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше відповідно до положень ст. 89 КК України є особою, що не має судимостей, його вік, незадовільний стан здоров?я, характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання при обранні покарання обвинуваченому, суд також враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження скоєння нових злочинів, а призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставин справи, які у відповідності до ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, наведені данні про особу обвинуваченого, його опосередковані характеристики, відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність офіційного та неофіційного місця роботи, що надавало би можливість обвинуваченому у законний спосіб забезпечувати свої життєві потреби, тяжкість вчиненого злочину та суспільну небезпеку пов`язану з вчиненням злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, суд вважає що дана особа становить значну небезпеку для суспільства і охоронюваних законом прав громадян та вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 , з урахуванням незадовільного стану його здоров`я, покарання у нижніх межах санкції осудної статті виключно у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, вважаючи, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а призначене судом покарання буде достатнім для перевиховання особи та попередження скоєння нових правопорушень.

При цьому суд вважає, що зазначене обране судом покарання, буде відповідати інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства та направлений проти здоров`я населення.

У зв`язку з тим, що на даний час в державі спостерігається тенденція до зростання кількості наркозалежних, особливо молоді, збільшення смертності населення та зріст злочинності внаслідок вживання наркотичних засобів, тому одним з основних напрямків державної політики є активізація роботи правоохоронних органів щодо своєчасного виявлення, припинення, знешкодження, а також справедливого покарання осіб, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Застосування неадекватного м`якого покарання вочевидь породжуватиме у осіб уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних діянь та збільшення загрози для життя та здоров`я населення.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку суд може прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Порядок набрання вироком законної сили регламентований ст. 532 КПК України, відповідно до якої вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В свою чергу, подання апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду, як правило, зупиняє набрання ними законної сили та їх виконання.

Чинним законодавством не передбачено можливості виконання вироку до набрання ним законної сили. Таким чином, правовою підставою для обрання такого запобіжного заходу, як взяття під варту, може слугувати лише ухвала суду. Оскільки вирок не набрав законної сили, то на особу розповсюджуються гарантії п. 3, 4 ст. 5 Європейської конвенції про права людини. Так, вказана гарантія «застосовується з дня затримання звинуваченого і закінчується в день набрання вироком законної сили» (п .55 Stvrtecky v. Slovakia; п. 23-24 Solmaz v. Turkey, п. 9 Wemhoff v. Germany).

На підставі викладеного та з урахуванням виду покарання, застосованого судом до обвинуваченого, а також наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, передбачений кримінально - процесуальним законом.

Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України, судові витрати у відповідності ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вираховувати з моменту затримання, а саме з 13.02.2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2021 року (справа № 521/2170/21, пр. № 1-кс/521/817/21) скасувати.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон «Xiomi Redmi» модель: М1908С31G вилучений при проведенні обшуку у ОСОБА_7 повернути власнику після набрання вироку законної сили.

-кристалічну речовину білого кольору загальною масою 18,537 гр. у 60 полімерних згортках чорного кольору, які містять наркотичний засіб - метадон та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін. Вміст метадону у вилученій речовині складає 6,14 гр., дифенгідраміну - 10,38 гр. Вміст метадону та дифенгідраміну у контейнері з блакитною рідиною (експрес-тест) складає 0,00030 гр. та 0,00064 гр. - знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1