Справа №705/6627/23
1-в/705/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення, подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем смт. Низи, Сумського району, Сумської області, громадянином України, з середньою освітою, неодруженим, не працюючим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимим, який відбуває покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 16.12.2014, яким засуджений за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 13 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, у якому зазначив про те, що він на цей час відбуває покарання у Старобабанівській виправній колонії № 92 і на цей час відбув 1/4 призначеного йому покарання.

За час відбування покарання в установі характеризується позитивно та має заохочення.

Вважає, що у відповідності до вимог ст. 81 КК України має право на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки він відбув 3/4 строку покарання, має кілька заохочень за належне виконання обов`язків, позитивно характеризується та вважає, що став на шлях виправлення, тому просить звільнити його умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки засуджений має 2 судимості за злочини проти власності, громадського порядку та проти життя та здоров`я особи. Останній особливо тяжкий злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України вчинив в стані алкогольного сп`яніння в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком. Не характеризувався позитивно в період відбування покарання. Маючи цивільний позов потерпілої на суму 50 000,00 грн. на оплачуваних роботах в колонії не працював, заходів по відшкодуванню цивільного позову не вживав. Згідно характеристик засуджений не робить належних висновків із минулих помилок та повторює їх. Має 6 заохочень та 5 стягнень, які зняті та погашені. Крім того, 16.01.2023 у засудженого в колонії виявлено згорток з наркотичною речовиною та, у зв`язку з цим розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, яке було закрито, та матеріали направлені до суду з метою притягнення винного до адміністративної відповідальності. Постановою суду від 07.08.2023 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП у виді штрафу. Тобто, враховуючи нестабільну поведінку засудженого, той факт, що більшість заохочень ним отримано протягом року перед розглядом судом цього клопотання, а також той факт, що до нього раніше застосовувались положення ст. 81 КК України однак безрезультатно, просить суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Представник установи в судовому засіданні у вирішення клопотання покладався на розсуд суду.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши засудженого, врахувавши позицію прокурора, представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Сумського районного суду Сумської області від 16 грудня 2014 року, яким засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано покарання призначене за вироком Сумського районного суду Сумської області від 16.11.2010, за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.09.2013 умовно-достроково звільненого від відбування покарання з невідбутою частиною покарання 1 рік 3 місяці 2 дні позбавлення волі та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років. Вказаний вирок набрав законної сили 17 лютого 2015 року.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 : 08.08.2014року, кінець строку: 27.01.2027року, не відбута частина покарання складає 03 роки 16 днів.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 3/4 строку покарання.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК №92». За період відбування покарання характеризується як особа, яка не робить висновків зі своїх минулих помилок, іноді повторює помилки. Раніше зловживав алкоголем, але проходить відповідні програми, має позитивне мислення. Дисциплінарних стягнень не має, усвідомлює наслідки вчиненого злочину, підтримує стосунки з рідними. За оцінюваний період, згідно характеристики від 20.12.2023 засуджений характеризується позитивно. Має 5 стягнень (17.07.2019, 02.06.2021, 30.06.2021, 06.01.2022 та 15.08.2022), які зняті та погашені у встановленому законом порядку, та 6 заохочень (30.12.2016, 03.07.2020, 04.04.2022, 03.04.2023, 05.07.2023, 05.10.2023) правами начальника установи. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя, що підтверджує своїми вчинками. Виконує обов`язки днювального відділення, до своїх обов`язків ставиться сумлінно. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Виконує законні вимоги представників адміністрації установи виконання покарань. Завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з адміністрацією установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень та необхідні навички для їх виконання. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні, доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.

Разом з тим, згідно витягу з протоколу № 22 від 02.11.2023, складеного комісією ДУ «СВК №92», відмовлено в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не довів своє виправлення. Після вказаного рішення комісії будь-яких заохочень засуджений не мав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 має 2 судимості за вчинення злочинів проти власності, життя та здоров`я. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України вчинив у період відбування умовно-дострокового звільнення, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. За час відбування покарання з 08.08.2016 не характеризувався позитивно оскільки мав як заохочення так і стягнення. Маючи цивільний позов на суму 50000,00 грн. не вжив жодних заходів для погашення такої заборгованості. Має 6 заохочень із яких 3 за останній рік, тобто напередодні можливого розгляду вказаного клопотання, що може свідчити про його пристосування. Разом з цим, за період з 2016 року по 2020 рік, взагалі мав тільки одне заохочення. Крім того, суд враховує, що в період між останніми двома заохоченнями постановою суду від 07.08.2023 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, що свідчить про відсутність у засудженого бажання додержання вимог режиму та виправлення на протязі всього періоду відбування ним покарання.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, тяжкість, характер та кількість скоєних злочинів, за які останній відбуває покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1