Справа №295/506/24
УХВАЛА

Іменем України

01.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 01.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000068 від 08.11.2022 року.

В обґрунтування скарги вказано, що після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження №0000068 від 08.11.2022 року ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06.03.2023 року старшим слідчим другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 не усунуто наступних вимог та порушень:

- не здійснено повне внесення відомостей до ЄРДР, оскільки повідомлення про злочин різняться між рапортом прокурора та повідомленням заявників (про що зазначено в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 08.03.2023 року);

- не відібрано додаткових пояснень від заявників щодо уточнень чи зміни заяв, оскільки відомості в ЄРДР різняться між рапортом прокурора та повідомленнями заявників;

- під час досудового розслідування встановлено, що в ІТТ після затримання ОСОБА_4 відвідували працівники УКР ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та проводили з ним додаткову бесіду, що є порушенням норм Конституції України та КПК (тобто здійснювали незаконні дії щодо підозрюваного ОСОБА_4 );

- під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 вказав, що може впізнати осіб, які здійснювали щодо нього неправомірні дії, однак слідчий не провів з ним жодних слідчих дій.

Також адвокат зазначила, що досудове розслідування належним чином не проведено, слідчим не вжито всі заходи для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, спірна постанова є немотивованою та передчасною, а тому підлягає скасуванню, а упереджене проведення досудового розслідування зі сторони органів ДБР призвело до того, що не проведено повне та всебічне досудове розслідування, чим порушені законні права ОСОБА_4 як потерпілого.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу з підстав, викладених в ній.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що правових підстав для її скасування немає.

Заслухавши адвоката та слідчого, дослідивши скаргу та надані слідчим на виконання ухвали суду від 11.01.2024 року матеріали кримінального провадження №0000068 від 08.11.2022 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому перебувало кримінальне провадження №0000068 від 08.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Таке кримінальне провадження внесено до ЄРДР за фактом застосування працівниками поліції насильства щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , про що останнім було повідомлено під час виступу в судових дебатах 07.11.2022 року в ході розгляду Богунським районним судом м. Житомира кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 , ч. 4 ст. 187 КУК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 17.01.2023 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ГУНП в Житомирській області складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2023 року скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишено без задоволення (справа №295/1283/23).

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06.03.2023 року ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2023 року про залишення без задоволення скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження заявника скасовано.

В обґрунтування ухвали Житомирського апеляційного суду від 06.03.2023 року зазначено, що слідчий закриваючи кримінальне провадження, з урахуванням наведених показів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , не встановив осіб, які здійснювали затримання особи та супроводження затриманих з місця проживання до ВП ГУНП в Житомирській області, їх конвоювання з ІТТ до суду, а також з СІЗО до ВП ГУНП в Житомирській області для участі в слідчому експерименті. Також не встановлено осіб, які відвідували ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в ІТТ, та не допитані свідки, які були залучені до слідчих дій, в тому числі до затримання даних осіб. Не вирішено також слідчим і питання необхідності витребування з суду першої інстанції звукозапису судового засідання, на якому зафіксовано повідомлення, як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_8 щодо обставин застосування працівниками поліції до них фізичного та психічного насильства під час здійснення досудового розслідування.

Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурорами з групи прокурорів не здійснювалося належного процесуального керівництва органом досудового розслідування, не здійснювався контроль за дотриманням прав та законних інтересів усіх учасників кримінального провадження, не надавалося жодних вказівок щодо розслідування обставин справи та належно не перевірялася законність та обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З матеріалів досудового розслідування (т. 1 а.с. 187-188) вбачається, що 17.03.2023 року прокурором у кримінальному провадженні №0000068 від 08.11.2022 року ОСОБА_9 надано вказівки старшому слідчому другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні:

1. Відібрати заяви у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про вчинення стосовно них протиправних дій відповідно до положень ст. 60 КПК України. Згідно ст. 55 КПК України вручити останнім пам`ятки про їх процесуальні права та обов`язки.

2. Встановити та допитати осіб, які здійснювали 27.03.2020 фактичне затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та супроводжування останніх до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області для оформлення процесуальних документів. Вирішити питання про впізнання.

3. Допитати як свідків осіб, які були залучені до проведення з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 слідчих експериментів, а також при оформленні протоколів про їх затримання.

4. Встановити та допитати осіб, які здійснювали конвоювання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з ІТТ до суду, а також із СІЗО до ВП ГУНП в Житомирській області для участі у слідчому експерименті.

5. Витребувати дані про відвідування сторонніми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в ІТТ м. Житомира. Допитати їх про обставини перебування в ІТТ з обвинуваченими.

6. Витребувати з Богунського районного суду м. Житомира звукозапис судового засідання, на якому зафіксовано повідомлення, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_8 щодо обставин застосування працівниками поліції до них фізичного та психологічного насильства під час здійснення досудового розслідування.

7. Оглянути електронний документ із звукозаписом.

Слідчим, після отримання таких вказівок, 31.03.2023 року зроблено запит до ГУНП в Житомирській області, у відповідь на який отримано висновок службового розслідування від 15.05.2023 року за фактом можливого застосування фізичного насильства та психологічного тиску на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 службовими особами ГУНП в Житомирській області (т. 1 а.с. 195-213).

Згідно такого висновку визнано такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження відомості, викладені у листі ТУ ДБР щодо можливого застосування фізичного насильства та психологічного тиску на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 службовими особами ГУНП в Житомирській області.

Крім цього, слідчим направлено запит начальнику ІТТ №1 ГУНП в Житомирській області від 05.04.2023 року, а 11.04.2023 року отримано відповідь на такий запит щодо доставлення та поміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до ІТТ, ким останні доставлені, а також долучені належним чином завірені копії документів щодо виявлених тілесних ушкоджень під час поміщення останніх до ІТТ (т. 1 а.с. 214-227).

Також слідчим здійснено запит судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_11 та в подальшому отримано у відповідь на такий запит належним чином завірену копію журналу судового засідання від 07.11.2022 року у справі №295/7686/20, а також копію аудіозапису та відеозапису судового засідання (т. 1 а.с. 228-236).

Протоколом від 17.04.2023 року слідчим проведено огляд оптичного диску, на який скопійовано аудіо-відеозаписи судового засідання від 07.11.2023 року у справі №295/7686/20 (т. 1 а.с. 237-240).

17.04.2023 року слідчим надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій начальнику Житомирського управління ДВБ НП України, у відповідь на яке отримано 20.04.2023 року рапорт оперуповноваженого ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 246-250).

Таким чином, слідчим виконано вказівки, надані 17.03.2023 року прокурором у кримінальному провадженні №0000068 від 08.11.2022 року ОСОБА_9 , крім вказівок про відібрання у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заяв про вчинення відносно них протиправних дій та встановленню осіб, які здійснювали затримання особи.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 18.04.2023 року кримінальне провадження №0000068 від 08.11.2022 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ГУНП в Житомирській області складу кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 1-10).

Постановою старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_13 від 20.04.2023 року скасовано постанову слідчого від 18.04.2023 року (т. 2 а.с. 16-18).

24.05.2023 року слідчим надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій начальнику Житомирського управління ДВБ НП України та 05.06.2023 року отримано у відповідь на таке доручення рапорт, протоколи допиту свідків (т. 2 а.с. 22 -48).

09.06.2023 року слідчим отримано від судді Богунського районного суду ОСОБА_14 дозвіл на проведення слідчих дій з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (т.2 а.с. 49-54).

29.08.2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілих, відібрано протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальних правопорушення, протоколи допиту потерпілих (т. 2 а.с. 63-80).

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 29.08.2023 року кримінальне провадження №0000068 від 08.11.2022 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ГУНП в Житомирській області складу кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 81-91).

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2023 року задоволено скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 та скасовано постанову слідчого від 29.08.2023 року про закриття кримінального провадження №0000068 від 08.11.2022 (т. 2 а.с. 96).

14.11.2023 року слідчим отримано дозвіл на проведення слідчих дій з обвинуваченим ОСОБА_4 , а 24.11.2023 року проведено допит потерпілого ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 105-110).

01.12.2023 року слідчим проведено огляд карти пам`яті micro-SD «Good Ram» 16 Gb, на яку скопійовано відеозаписи, що є додатками до протоколів проведення слідчих експериментів за участі підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що оформлено протоколом огляду від 01.12.2023 року (т. 2 а.с. 111-125).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до узагальнень Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З урахуванням положень ст. 306 КПК України участь слідчого під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження є обов`язковою, оскільки при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчий повинен довести правомірність прийняття слідчим процесуального рішення та за необхідності спростувати доводи заявника щодо передчасності винесення такого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статте 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Отже, в контексті міжнародного права, зокрема, рішень ЄСПЛ, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України).

Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , після неодноразових скасувань його постанов про закриття кримінального провадження №0000068 від 08.11.2022 року, під час проведення досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, здійснення яких є необхідним для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальних провадженнях з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України, надано оцінку всім наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, органом досудового розслідування вичерпано всі процесуальні можливості для здобуття та збирання нових доказів, отже доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування проведено неповно не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що слідчим дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення фактичних обставин у справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку відсутності в діях службових осіб ГУНП в Житомирської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

За таких обставин, вищенаведене свідчить про те, що слідчим в постанові та в судовому засіданні доведено правові підстави для ухвалення оспорюваної постанови від 01.12.2023 року, вона є обґрунтованою, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження мотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

В свою чергу, доводи скарги про неповноту досудового розслідування, а також інші обставини, якими обґрунтована скарга, не знайшли свого підтвердження та спростовані у ході судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 9, 91, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги про скасування постанови старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 01.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000068 від 08.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1