Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2024 року м. Рівне

Справа № 559/10/24

Провадження № 11-сс/4815/38/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 січня 2024 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000042 від 15.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 січня 2024 року задоволено клопотання слідчої СВ Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 04 березня 2024 року. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн..

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ОСОБА_6 на даний час не працює, тому не має змоги внести заставу у встановленому слідчим суддею розмірі, а відтак може сподіватися лише на процесуальне відношення в межах мінімальної застави. Зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути виправдано лише за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06 січня 2024 року та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави, встановлений оскаржуваною ухвалою, до 244,4 тис. грн..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила залишити рішення слідчого судді без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке полягає в організації та сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та надання засобів, вчиненому з корисливих мотивів, а саме висунення ОСОБА_10 24.07.2023 року пропозиції про надання послуги із організації незаконного перетину державного кордону України під приводом фіктивного оформлення останньому документів, які дадуть можливість безперешкодного виїзду військовозобов`язаного за межі України за грошові кошти в загальній сумі 8800 доларів США, зобов`язуючись надавати ОСОБА_10 , за необхідності, поради та консультації із вказаних питань, а також надати документи, які б могли підтвердити факт його інвалідності чи непридатності до військової служби для пред`явлення службовим особам відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також безпосередньо при перетині державного кордону України.

05.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом допиту свідка, протоколом огляду помітки грошей, протоколами огляду потерпілого та речей; протоколами за результатами проведення НСРД спостереження за особою, зняття інформації з електронних інформаційний систем, аудіо- та відеоконтроль особи, протоколом обшуку автомобіля, протоколом затримання ОСОБА_6 та іншими матеріалами провадження.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років. І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку апеляційного суду, на даному етапі досудового розслідування доведеним є й ризик незаконного впливу на свідків, зокрема посадових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, які виступали понятими при проведенні слідчих дій, чи на особу, яка проводила оперативну закупку, з метою зміни ними показань у справі.

Крім того, в разі обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, реальним є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочин, в якому останній наразі підозрюється, оскільки слідством встановлено, що відносно нього на розгляді Бродівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000193 від 11 липня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний вказав, що визнає вину в тому, що допомагав студентам виїхати за кордон для здобуття освіти, зазначив, що одружений, має родину, з якою хоче бути, тому в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, буде дотримуватись всіх покладених на нього обов`язків, оскільки мотивів переховуватися чи втікати немає.

Захисник підозрюваного звернув увагу колегії суддів на те, що ні ОСОБА_6 , ні його дружина наразі не працюють, нерухомістю не володіють, тому розмір застави, встановлений місцевим судом, є для підозрюваного завідомо не підйомним.

Однак в апеляційному суд прокурор наголосила, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, інкримінується ОСОБА_6 не вперше, а оскільки він офіційно не працевлаштований, що підтвердив і сам підозрюваний, не має постійних доходів, то це дає підстави органу досудового розслідування вважати, що вчинення злочинів є основним джерелом доходу для нього.

Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності виключності випадку для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спростовуються наведеним вище, оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані прокурором та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний, майновий стан та стан здоров`я, характер інкримінованого правопорушення, а також належним чином мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позаяк перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Вимоги захисника щодо зменшення розміру застави колегія суддів вважає безпідставними, оскільки застава була визначена відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а саме тяжкого злочину, пов`язаного з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України під час дії правового режиму воєнного стану, а тому відсутні підстави для зменшення розміру застави.

Так, колегія апеляційного суду вважає, що застава в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осібта визначені обов`язки у разі її внесення не є непомірною з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінуються ОСОБА_6 , і саме такий розмір застави здатний забезпечити стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання ним обов`язків (вказаний висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії»).

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчої з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, які були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття законного судового рішення, тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції,а відтак і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 січня 2024 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000042 від 15.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2