У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 11.10.2023 року внесені до ЄРДР за №0002099, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002099 від 11.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

10.10.2023 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), перебуваючи на території будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, караність та суспільну небезпечність, з корисливих мотивів, таємно, приховуючи власні дії від оточуючих та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти у сумі 2 500 гривень, із жіночої сумки, яка знаходилась на подвір`ї домоволодіння, та власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Таким чином своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2 500 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 12.10. 2023 року близько 22 години 30 хвилин, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , який напередодні запросив останнього для тимчасового проживання, де в нього повторно виник протиправний умисел на таємне заволодіння чужим майном передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, караність та суспільну небезпечність, з корисливих мотивів, таємно, приховуючи власні дії від оточуючих та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу із чоловічої сумки, що знаходилась у вітальній кімнаті, викрав грошові кошти в сумі 8 500 гривень, належних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після вчиненого ОСОБА_4 покинув місце події, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 8 500 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

31.10.2023 року, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278, 298 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

13.11.2023 року досудове розслідування кримінального провадження № 0002099 було зупинене та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, 20.12.2023 близько 03:00 год. ОСОБА_4 перебував за адресою м. Ужгород, вул. Богомольця, біля буд. № 19, та в цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення. Після чого ОСОБА_4 проник на територію подвір`я за вищевказаною адресою, та через незачинені вхідні двері зайшов до будинку АДРЕСА_3 . Тоді останній діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, забрав із будинку два монітори комп`ютерні марки «DELL», та марки «Hanns G» вартість яких встановлюється, обігрівач червоного кольору марки «Grunhelm», а також гаманець чоловічий у якому знаходилися грошові кошти у сумі близько 200 грн. Після чого ОСОБА_4 покинув будинок, вийшовши з вказаними речами на територію подвір`я і збирався покинути місце події разом із викраденими речами. Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для вчинення кримінального правопорушення, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий з викраденими речами та затриманий свідком ОСОБА_7 , коли останній намагався покинути територію подвір`я будинку.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, в умовах воєнного стану.

Також встановлено, що ОСОБА_4 близько 03:00 год. перебував за адресою м. Ужгород, вул. Богомольця, буд. № 19, де в середині будинку останній побачив чоловічий гаманець на полиці шафи, та в цей момент у ОСОБА_8 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення. Забравши даний гаманець із шафи та переглянувши його вміст, ОСОБА_4 виявив, що в середині гаманця окрім грошових коштів також знаходилась банківська картка для виплат АТ «Приват Банк» за номером № НОМЕР_1 золотистого кольору. Тоді останній, реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та розуміючи, що дана банківська картка для виплат йому не належить, незаконно привласнив таку з корисливих мотивів, з метою подальшого її використання.

20.12.2023 о 09 годині 42 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено банківську картку для виплат АТ «Приват Банк» за номером № НОМЕР_1 золотистого кольору, яку упаковано до НПУ СУ №WAR 0001105 та мобільний телефон марки «Nokia», який упаковано до НПУ СУ №WAR 0001106.

Таким чином ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме в привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Вказані вище виявлені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Враховуючи викладене та те, що в органу досудового розслідування наявні достатньо підстав вважати, що вищевказані речі можуть бути використані для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищезазначені речі.

У судове засідання прокурор подав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі.

Адвокат ОСОБА_10 надав суду заяву про розгляд внесеного прокурором клопотання у його та ОСОБА_4 відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання слідує, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002099 від 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Встановлено, що у рамках даного кримінального провадження, 20.12.2023 о 09 годині 42 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено банківську картку для виплат АТ «Приват Банк» за номером № НОМЕР_1 золотистого кольору, яку упаковано до НПУ СУ №WAR 0001105 та мобільний телефон марки «Nokia», який упаковано до НПУ СУ №WAR 0001106.

21.12.2023 року, вищезазначені речі, постановою слідчого визнанні, як речові докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вилучені речі та предмети мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0002099 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні речей, як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити.

В рамках кримінального провадження №0002099, накласти арешт на речі, які були вилучені 20.12.2023 в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на: - банківську картку для виплат AT «Приват Банк» за номером № НОМЕР_1 золотистого кольору; - мобільний телефон марки «Nokia».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного ОСОБА_1