ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3363/24
провадження № 1-кс/753/674/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 погоджено прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дружба, Ямпольського району, Сумської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000422 від 20.01.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2023 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, строком на 60 днів.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 20.01.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2024, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 14-Б, а саме слідував за раніше невідомим йому ОСОБА_6 , та зайшов за ним до під`їзду № 3 вказаного житлового будинку де в цей же час у останнього виник раптовий злочинний умисел спрямований на відкрите, викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , зайшов до ліфту слідом за потерпілим ОСОБА_6 , де діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що перебувало у потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Росо» моделі «М5» 4 gb RAM на 128 ROM, вартістю 4639,20 грн., який знаходився у останнього.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в ліфті на третьому поверсі натиснув кнопку «Стоп», та почав висловлювати вимогу потерпілому ОСОБА_6 , віддати його мобільний телефон марки «Росо» моделі «М5» 4 gb RAM на 128 ROM, однак потерпілий відмовився. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя, почав наносити удари кулаками в область обличчя потерпілого, чим завдав йому легкі тілесні ушкодження, та в цей час намагатись відібрати мобільний телефон марки «Росо» моделі «М5» 4 gb RAM на 128 ROM.

В подальшому двері ліфту відкрились, та ОСОБА_4 , з метою не бути викритим, не виконавши усі дії які вважав за необхідні, з місця вчинення злочину зник.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 , міг завдати матеріального збитку потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 4639,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дружба, Ямпольського району, Сумської області, українець, громадянин України, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 13.05.2004 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 104 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 08.04.2005 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч.ч. 1, 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на основі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК приєднано невідбуту частину покарання та призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 05.07.2005 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, КК України, до 2 років позбавлення волі, на основі ч. 4 ст. 70, приєднано невідбуту частину покарання та призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяця позбавлення волі; (Звільнений 29.11.2007 умовно достроково, з невідбут частиною покарання 1 рік 3 місяці 13 днів); 17.09.2008 Павлоградським міський судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі, на основі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання 10 місяців, що в загальному 2 роки 10 місяців позбавлення поволі; (Звільнений 14.03.2011); 08.04.2013 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 4 місяців позбавлення волі; (Звільнений 18.09.2014 по відбуттю покарання). В силу ст. 89 на даний час є несудимим.

Клопотання обґрунтоване посиланням на існування ризиків, підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вчинення якого передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують причетність до вчинення злочину ОСОБА_4 , який усвідомлює невідворотність суворого покарання, що, в свою чергу, підсилює ризик можливості переховування від суду. Крім того, ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 , після вчиненого кримінального правопорушення покинув місце події. Також, підозрюваний ОСОБА_4 , може використати ситуацію яка на разі склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливості використання органами влади своїх повноважень на певних територіях, незаконно впливати на потерпілого, шляхом залякування, погроз, а також на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Потерпілий та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив як на потерпілого та свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , є особою яка раніше була засудженою за злочини майнового характеру, та відбував покарання в місцях позбавлення волі, останній раз 08.04.2013 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто можна припустити той факт, що останній може вчинити нові умисні злочини.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на викладені у ньому обставини та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовився від захисника, щодо клопотання заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого, погоджене прокурором, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За наявності достатніх підстав 31.01.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від потерпілого про вчинення злочину, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому,іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя враховує особу підозрюваного, що на час вирішення даного питання, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Крім цього, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, за яке санкцією статті Кримінального Кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній громадянин України, уродженець м. Дружба, Ямпольського району, Сумської області, українець, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.05.2004 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, до 3 років позбавлення волі, на основі ст. 104 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 08.04.2005 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч.ч. 1, 2 ст. 189, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на основі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК приєднано невідбуту частину покарання та призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 05.07.2005 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, КК України, до 2 років позбавлення волі, на основі ч. 4 ст. 70, приєднано невідбуту частину покарання та призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяця позбавлення волі; (звільнений 29.11.2007 умовно достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 3 місяці 13 днів); 17.09.2008 Павлоградським міський судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі, на основі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання 10 місяців, що в загальному 2 роки 10 місяців позбавлення поволі (звільнений 14.03.2011); 08.04.2013 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 4 місяців позбавлення волі (Звільнений 18.09.2014 по відбуттю покарання), міцних соціальних зв`язків немає. Неодноразово викликався на допит до слідчого, однак останній не з`являвся.

При цьому, на думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеним вище ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність ризиків, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Водночас, з огляду на той факт, що досудове розслідування розпочато нещодавно, і залишається невиконаним значний об`єм необхідних слідчих дій, доцільно визначити строк дії ухвали та строк тримання під вартою 60 днів.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на кваліфікацію дій підозрюваного, слідчий суддя заставу підозрюваному не визначає.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 квітня 2024 року.

Взяти негайно під варту в залі судового засідання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: