Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4958/23
Провадження №: 1-кп/332/115/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю: прокурора - ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками, відповідно до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оголошені у розшук і ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно останніх, які переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знають про розпочате кримінальне провадження, наразі знаходяться на тимчасово окупованій території.

Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.

Захисники заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважаючи його належним чином необґрунтованим, а здійснення спеціального судового провадження завчасним та неефективним.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені шляхом розміщення оголошення на сайтах Судової влади, офісу Генерального прокурора та через оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

З`ясувавши позицію учасників судового провадження, дослідивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однак, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадку, коли положення цього Кодексу не регулюють або регулюють неоднозначно питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Частина 1 ст. 7 КПК України до загальних засад кримінального судочинства відносить у тому числі забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Зважаючи, що ст. 314 КПК України не передбачає можливості проведення підготовчого судового засіданні за відсутності обвинуваченого, а можливість проведення судового розгляду кримінального провадження за відсутності обвинуваченого передбачена у виключному переліку злочинів, зазначеному у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, враховуючи вимоги ст.ст. 2, 7, 9 КПК України і виходячи із загальних засад кримінального судочинства, у тому числі і дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що проведення підготовчого судового засідання за відсутності обвинувачених можливе з урахуванням думки учасників кримінального провадження, після вжиття усіх можливих заходів для належного повідомлення обвинувачених про час та місце проведення підготовчого судового засідання та виключно у випадках, передбачених ч. 3 ст. 323 КПК України, тобто у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ч. 2 ст. 297-1 КПК України, якщо обвинувачені переховуються від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, відносяться право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

У рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснене відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою. Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації, є необґрунтованими (рішення «Сейдович проти Італії», «Т. проти Італії», «Шомоді проти Італії»).

У справі «Сейдович проти Італії» ЄСПЛ зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити відмовитись від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

З наданих прокурором документів вбачається, що відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складені повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, які були вручені захиснику.

Постановами слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області від 10.08.2023, підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням останніх від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

29.08.2023 начальником Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000164 від 03.05.2023, який спрямовано до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

У підготовчі судові засідання, які відбулись 16.01.2024, 22.01.2024, 29.01.2024 обвинувачені з невідомих суду причин не з`явились, викликались до суду шляхом здійснення публікації відповідного виклику на сайті Судової влади та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме через оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

Суд констатує, що в даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази того, що обвинувачені в достатній мірі проінформовані про те, що вони притягуються до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд даного кримінального провадження, на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачені недвозначно відмовились від свого права приймати участь в слуханні справи. Суду не надано переконливих доказів та фактичних даних того, що обвинувачені переховується від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Стороною обвинувачення не надано суду жодних даних про те, яких заходів вжито для розшуку обвинувачених та де на даний час вони знаходяться.

Відповідно до ст. 323 КПК України, спеціальне судове провадження може бути застосовано лише тоді, коли обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате відносно нього кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст. 335 КПК України, у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судові засідання не з`являються тривалий час, причини їх неявки суду невідомі, фактичне місцезнаходження невідомо, у зв`язку з чим, з метою недопущення порушення їх прав на справедливий розгляд у суді, суд вважає необхідним на підставі ст. 335 КПК України зупинити судове провадження відносно обвинувачених до їх розшуку.

Окрім того, ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2023р. прокурору вже було відмовлено в задоволенні аналогічного клопотання відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачених за ч.4 ст.191, ч.1 ст.26 - ч.2 ст.366 КК України.

За викладених обставин суд не вбачає підстав для здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 297-1, 314, 323, 335 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження - відмовити.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч.1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000164 від 03.05.2023 - зупинити до розшуку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з метою приводу останніх до Заводського районного суду м. Запоріжжя для розгляду кримінального провадження.

Виконання ухвали про розшук обвинувачених доручити Василівському РУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала в частині надання дозволу на затримання залишається в силі до її виконання, та втрачає законну силу з моменту приводу обвинувачених до суду.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Про виконання ухвали повідомити суд.

Суддя ОСОБА_1