Справа № 585/29/23
Номер провадження 1-кп/585/219/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суду Сумської області в складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000059, внесеному 11.06.2022 року відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу (зі слів), не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 111 КК України (у редакції Закону України №1689-VII від 07.04.2014), ч. 2 ст. 111 КК України (у редакції Закону України №2113-IX від 03.03.2022), ч. 1 ст. 263 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, Російська Федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1 - 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

В подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації ОСОБА_9 , Російська Федерація незаконно вторглась на територію Україну та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні сили РФ.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна передбачалося здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів ЗС РФ, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України (далі - ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі - ДПС України), підрозділів Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (далі - ВВ МВС України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державний кордон України, який проходить територіями Автономної республіки Крим, Донецької, Луганської, Харківської, Херсонської, Миколаївської, Сумської, Чернігівської, та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Відповідно до Концепції (основ державної політики) національної безпеки України національна (у тому числі державна) безпека України передбачає відсутність загрози у сферах: політичній, економічній, соціальній, воєнній, екологічній, науково-технологічній, інформаційній, і полягає зокрема: у безпеці конституційного ладу і державного суверенітету України, невтручанні у внутрішні справи України з боку інших держав, відсутності сепаратистських тенденцій в окремих регіонах та у певних політичних сил в Україні, непорушення принципу розподілу влади, злагодженості механізмів забезпечення законності і правопорядку (в політичній сфері); у відсутності проблем ресурсної, фінансової та технологічної залежності національної економіки від інших країн, невідпливі за межі України інтелектуальних, матеріальних і фінансових ресурсів (в економічній); у відсутності посягань на державний суверенітет України та її територіальну цілісність (у воєнній); у відсутності науково-технологічного відставання від розвинутих країн (у науково-технологічній); у невитоку інформації, яка становить державну та іншу передбачену законом таємницю, а також конфіденційної інформації, що є власністю держави (в інформаційній сфері).

Державна безпека - це відсутність загрози, стан захищеності життєво-важливих інтересів держави від внутрішніх і зовнішніх загроз в усіх вказаних вище сферах життєдіяльності держави.

Суверенітет держави означає верховенство державної влади, її самостійність усередині країни та незалежність у міжнародних відносинах, яка може бути обмежена лише необхідністю виконувати договори і зобов`язання в галузі міжнародних відносин.

Територіальна цілісність держави передбачає, що всі складові території держави (адміністративно-територіальні одиниці) перебувають в нерозривному взаємозв`язку, характеризуються єдністю і не мають власного суверенітету.

Територіальна недоторканність - це захищеність території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань, що можуть стосуватися незаконної зміни території України, визначеної рішеннями Верховної Ради України і міжнародними договорами України.

Обороноздатність означає підготовленість держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту. Складовими такої підготовленості є сукупність економічного, політичного, соціального, наукового, морально-психологічного і суто військового потенціалів. Стан обороноздатності України відображають її мобілізаційні можливості, кількість і якість Збройних Сил, їх здатність швидко переходити на військовий стан, організовано вступати у воєнні дії та успішно виконувати завдання по обороні від агресії.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_10 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з особистих мотивів та мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку російської федерації підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилася у формі переходу на бік ворога (так званий інтелектуальний перехід) та у формі надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за наступних обставин.

Так, 25 лютого 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в м. Ромни Сумської області, ОСОБА_6 , будучи обізнаним та чітко усвідомлюючи факт здійснення російською федерацією військової агресії проти України, що незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням за невстановлених слідством обставинах, встановив контакт із представниками збройних сил російської федерації з метою надання останнім допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Надалі ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на надання представникам збройних сил російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, 25.02.2022 о 12 годині 34 хвилини, перебуваючи на власному автомобілі марки «BMW» Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, прибув на територію заправки «ANP» за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Горького, 55а, з метою зустрічі колони військової техніки російської федерації. В подальшому, о 12 годині 37 хвилин, перебуваючи на власному автомобілі марки «BMW» Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, на території заправки «ANP» за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Горького 55а, зустрів колону військової техніки російської федерації, що рухалася через м. Ромни Сумської області по трасі Р60 сполученням «Кролевець-Пирятин» в напрямку траси Н07 сполученням «Київ-Суми-Юнаківка». Після чого, ОСОБА_6 , будучи місцевим жителем, чітко обізнаним про всі можливі дороги, що ведуть в обхід основних доріг, перебуваючи на власному автомобілі марки «BMW» Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, разом із представником збройних сил російської федерації (точних анкетних даних в ході досудового розслідування не встановлено), здійснив супровід колони військової техніки російської федерації (в/ч 23626, 31134, 51916, 73881), у кількості 128 (сто двадцять вісім) одиниць, серед яких БМП - 2, БТР - 34, Т-72 - 11, УРАЛ - 23, КАМАЗ - 35, РСЗВ БМ 21 - 4, САУ - 6, МТЛБ - 8, Інженерна техніка - 3, ЗРК «Оса» - 1, РЕБ -1. Вказана колона військової техніки російської федерації під супроводом ОСОБА_6 , який перебував у власному автомобілі марки «BMW» Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, разом із невстановленим представником збройних сил російської федерації, продовжила рух з м. Ромни по трасі Т-19-16 в напрямку смт. Талалаївка Прилуцького району Чернігівської області. Надалі вказана колона військової техніки російської федерації під супроводом ОСОБА_6 разом із представниками збройних сил російської федерації продовжила рух до с. Обухове Прилуцького району Чернігівської області. Після чого ОСОБА_6 , який перебував на власному автомобілі марки «BMW» Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, повернувся до м. Ромни Сумської області, а колона військової техніки російської федерації разом із представниками збройних сил російської федерації продовжила рух в напрямку м. Прилуки Чернігівської області.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи з прямими умислом, 25.02.2022, супроводжуючи колону військової техніки російської федерації разом із представниками збройних сил російської федерації в обхід траси НОМЕР_2 сполученням « Київ-Суми-Юнаківка », де на ділянці м. Ромни Сумської області м. Прилуки Чернігівської області розміщувалися підрозділи Збройних Сил України та Сил територіальної оборони Збройних Сил України, які безпосередньо здійснювали оборону, створив передумови для успішного проведення представниками російської федерації підривної діяльності, а саме: наніс шкоду державній безпеці України, підірвав стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України, створив загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців Збройних Сил України, чим знизив обороноздатність України та забезпечив безперешкодне просування підрозділів збройних сил російської федерації вглиб території України.

В подальшому, у період збройної агресії російської федерації проти України (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), представником збройних сил російської федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в умовах воєнного стану, залучив до конфіденційного співробітництва громадянина України ОСОБА_6 , з метою отримання від останнього актуальних розвідувальних даних для проведення підривної діяльності проти України та з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Так, представник збройних сил російської федерації ОСОБА_11 , за допомогою облікового запису в месенджері «Телеграм», зареєстрованого за номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, встановив зв`язок з громадянином України ОСОБА_6 , з метою отримання від останнього, на виконання своїх завдань, інформації, зокрема про координати місць дислокації військових підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань, кількості їх особового складу, місць дислокації і кількості військової техніки Збройних сил України, інших військових формувань, її переміщення на території АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, здійснив державну зраду у формі переходу на бік ворога (так званий інтелектуальний перехід) та у формі надання безпосередньої допомоги представнику збройних сил російської федерації ОСОБА_11 у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_6 , на виконання завдань представника збройних сил російської федерації ОСОБА_11 , в період часу з 07.08.2022 та до моменту його затримання 17.08.2022 в порядку ст. 208 КПК України, за допомогою месенджера «Телеграм», зареєстрованого за номером НОМЕР_5 , що перебуває в його користуванні, з використанням власного мобільного телефону марки Ihone 11 Pro, IMEI - НОМЕР_6 , IMEI 2 - НОМЕР_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, неодноразово передавав представнику збройних сил російської федерації ОСОБА_11 інформацію про знаходження військової техніки та складів зброї Збройних сил України та інших військових формувань, її кількості на території АДРЕСА_3 , зокрема надсилав координати розташування особового складу, військової техніки та складів зброї Збройних сил України та інших військових формувань.

Встановлено, що ОСОБА_6 , виконуючи раніше отримане завдання, 07.08.2022, перебуваючи у м. Ромни (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено),в період часу з 03 години 41 хвилин по 03 годину 48 хвилин, використовуючи власний мобільний телефон марки Ihone 11 Pro, IMEI - НОМЕР_6 , IMEI 2 - НОМЕР_7 та обліковий запис месенджера «Телеграм» з номером телефону НОМЕР_5 , під час листування та переписки надіслав на обліковий запис ОСОБА_11 , у месенджері «Телеграм», з номером телефону НОМЕР_3 , інформацію про озброєння та координати розташування особового складу, військової техніки та складів зброї Збройних сил України та інших військових формувань. Крім цього, в ході вказаного листування ОСОБА_11 надав ОСОБА_6 завдання щодо збору інформації про розташування та чисельність особового складу підрозділу Збройних сил України.

Продовжуючи виконання злочинного завдання, ОСОБА_6 11.08.2022, перебуваючи у м. Ромни (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) в період часу з 03 години 30 хвилин по 03 годину 36 хвилин, використовуючи власний мобільний телефон марки Ihone 11 Pro, IMEI - НОМЕР_6 ,IMEI 2 - НОМЕР_7 та обліковий запис месенджера «Телеграм» з номером телефону НОМЕР_5 , під час листування та переписки надіслав на обліковий запис ОСОБА_11 , у месенджері «Телеграм», з номером телефону НОМЕР_4 , інформацію про озброєння, переміщення та координати розташування особового складу, військової техніки підрозділу Збройних сил України, тим самим виконав раніше отримане завдання від представника збройних сил російської федерації. Крім цього, в ході вказаного листування ОСОБА_11 надав ОСОБА_6 завдання щодо збору інформації про озброєння та переміщення особового складу підрозділу Збройних сил України.

Крім того ОСОБА_6 , у не встановлені досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах, без передбаченого Положенням про дозвільну систему затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, дозволу, незаконно придбав 202 (двісті два) патрони калібру 5,45*39 мм.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, зберігав 202 (двісті два) патрони калібру 5,45*39 мм, які були упаковані в два поліетиленові пакети та п`ять паперових пакунків, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в дерев`яній шафі, що знаходилася на огороженій прибудинковій території розташованої поруч з квартирою.

17.08.2022 року під час огляду прибудинкової території розташованої поруч з квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками Управління СБ України у Сумській області вищевказані бойові припаси були виявлені та вилучені.

Відповідно до висновку експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/119-22/10194-БЛ від 09.09.2022, вилучені під час огляду прибудинкової території розташованої поруч з квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , 202 (двісті два) предмети є бойовими припасами, військовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм зразка 1974 року, що придатні до стрільби та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів АК-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочинів не визнав, з приводу епізоду інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 111 КК України надав суду пояснення про те, що орієнтовно з жовтня 2020 року розпочав проживати у м.Ромни у фактичних сімейних стосунках із ОСОБА_12 без реєстрації шлюбу, у квартирі по АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить матері ОСОБА_13 . 24.02.2022 року, коли розпочалося вторгнення на територію України російських військових, він на прохання товариша ввечері поїхав до нього у с.Юсківці, Полтавської області, де і заночував, а ОСОБА_14 з матір`ю тимчасово відправив до с.Герасимівка, Роменського району. Вранці 25.02.2022 р. він повернувся до місця мешкання у м.Ромни, орієнтовно десь о 10 годині. Далі він поїхав на Базарну площу у м.Ромни перевірити павільйон, у якому здійснювала господарську діяльність теща (мати цивільної дружини), зайшов до церкви, що знаходиться поряд площі, позаймався на спортмайданчику, далі поїхав до супермаркету «АТБ» та закупився продуктами. Після обіду, орієнтовно о 14-14:30 він поїхав на заправку «АНП» по вул.Горького придбати паливо для машини, яка знаходиться поряд з місцем його проживання по АДРЕСА_4 . Поряд із заправкою стояли 2-3 автомобілі, але сама заправка не працювала. У цей час він побачив, що із розвилки доріг швидко поїхало декілька автомобілів, люди, які були поруч, десь 3-4 людини, також швидко пройшли повз нього, кажучи, що треба розходитись. Він для себе припустив, що можливо із розгалуження доріг рухаються якісь військові, можливо військова техніка, однак ніяких характерних звуків гуркоту не чув, а тому вирішив перечекати, купити каву у кіоску навпроти, для чого відїхав та припаркував автомобіль на узбіччі, поставив його на сигналізацію та направився до кіоску. Саме у цей час наблизилась колона військової техніки рф, біля його автомобіля зупинилось 2 БМП, з яких вийшло три особи у військовій формі, зі зброєю, один з яких пішов оглядати кіоск, другий стояв біля нього, а третій направив на нього автомат і наказав відчинити авто для огляду. Він розумів, що це військові рф по їх війській формі, шевронах із двоглавим орлом, зброї, червоних стрічках. Після огляду автомобіля один військовий наказав йому сісти за кермо автомобіля, а сам сів поруч на пасажирське сидіння, відібрав у нього чіп-ключ від авто, а поруч поклав гранату і пістолет. Військовий наказав спочатку їхати прямо, а потім щось почув по рації і вказав йому розвернутись у напрямку кіоску. Повертаючись він вже побавчив, що рухається колона військової техніки і військовий наказав йому знову розвернутись та рухатись, у цей час попереду його автомобіля військової техніки не було. Виїхавши за місто військовий наказав йому зупинитись та сів за кермо автомобіля, йому сказав сідати на пасажирське сидіння, а з підїхавшого БМП спустився ще один військовий з автоматом і сів позаду водія. З ним ці військові не спілкувались, лише віддавали накази що робити, спілкувались між собою та по рації. Далі вони рухались через села Роменського району у напрямку Чернігівської області. де зупинялись орієнтовно 2-3 рази, однак назви селищ він не знає, оскільки у цьому напрямку ніколи дорогами не їздив. Перший раз вони зупинились, коли військові побачили чоловіка похилого віку, який ніби знімав рух колони техніки, а тому вони зупинились та наказали цього чоловіку віддати телефон та сім-картки, пригрозили зброєю. Він у цей час знаходився у авто на пасажирському сидінні, просив, щоб не забирали у діда усі сім-картки, а йому казав, щоб чоловік не хвилювався, його не будуть ображати, бо ці військові тут не для цього. Далі вони продовжили рух на автомобілі, військові побачили біля зупники у якомусь селі молодих хлопців, які теж ніби вели зйомку руху військової техніки. Знову зупинили автомобіль та водій-військовий пішов до цих хлопців, другий військовий у цей час сидів позаду і з вікна направив на них автомат. Він у цей час вийшов з автомобіля щоб військові не завдали шкоди цим хлопцям, казав цим хлопцям робити все що від них вимагають військові, а військові відібрали у них один телефон, після чого усі поїхали далі. Періодично протягом шляху вони рухались поряд із військовою технікою, але він не може сказати, що вони їхали першими у колоні військової техніки, особливо не слідкував, де під час руху знаходиться ця колона техніки. При цьому по ходу руху в автомобілі військові також декілька разів наказували йому вийняти із свого телефона сім-карту, ставили туди якісь свої картки, але потім повернули йому телефон, оскільки вважали, що його можна відслідкувати по геолокації. Протягом руху йому також дзвонила ОСОБА_15 , але військові не дозволяли із нею поговорити, сказали вдягти навушники та слухати музику. Був поганий зв`язок, переривався, він казав ОСОБА_13 включити музику на телефоні, але вона не змогла це зробити. Потім вони орієнтовно заїхали за селище Талалаївка Чернігівської області і в автомобілі почав закінчуватись бензин, біля якогось села, назву якого він не пам`ятає. Військові спочатку хотіли заправитим його автомобіль соляркою, на якій їде військова техніка, але потім просто вирішили його кинути, віддали йому ключ від автомобіля і повернули телефон, але пригрозили нічого не розповідати, бо вони його знайдуть та вб`ють. На залишку бензину він доїхав до Талалаївки , де знайшов заправку і залив трохи бензину, після чого повернувся тим же шляхом у м.Ромни за місцем проживання, а ввечері знаходився вдома по місцю проживання.

За епізодом пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст. 111 КК України ОСОБА_6 свою вину у вчиненому заперечив у повному обсязі. Надав суду показання про те, що дійсно у нього в користуванні був мобільний телефон «Айфон 11 про», який він придбав наприкінці лютого 2021 року, а абонентський номер, яким він користувався з 2004 року є НОМЕР_5 . Так, після 25.02.2022 року він продовжував проживати у АДРЕСА_4 за попереднім місцем проживання, доглядав за будинком та займався своїми справами. Його дівчина ОСОБА_15 у цей період виїхала за кордон, але згодом, орієнтовно у червні місяці 2022 року, повернулась у м.Ромни. Жодних дій по відстежуванню руху військовослужбовців ЗСУ, української військової техніки, місця розташування військових частин та інших об`єктів він не здійснював, спілкування із військовослужбовцями рф у жоден спосіб не підтримував, а докази, на які посилається прокурор, не доводять його винуватість та є сумнівними, вважає, що їх дуже легко підробити. При цьому також надав показання суду, що він не має такого рівня володіння та користування комп`ютерною та мобільною технікою, мобільними застосунками, на тому рівні щоб зрозуміти, що із його месенджера відбувається якийсь зв`язок, хтось використовує його аккаунт тощо, також не знає у який спосіб можна отримати координати розміщення об`єктів (геомітки). Окрім іншого, починаючи із лютого 2022 року, його телефон декілька раз використовували та оглядали інші особи, а саме 25.02.22 р. він віддавав свій телефон віськовим рф на їх вимогу, вони виймали сім-карту, ставили свою і використовували його телефон, орієнтовно у квітні місяці за місцем його проживання приїздили поліція та ТРО, забирали його у райвідділ, де поліцейські, громадяни у військовому, брали оглядати його телефон, без його присутності. Далі він помічав, що його телефон сильно нагрівається, швидко розряджається заряд батареї, але ніяких сторонніх дій на ньому не помічав, а вже зараз припускає, що на його акаунт у «Телеграмі» хтось міг підключити ще один мобільний пристрій без його відома, оскільки він не настільки обізнаний у комп`ютерних технологіях, також приходили у цій мережі повідомлення щодо підтвердження іншого, не відомого йому номера телефону, але він їх відхиляв. Це можливо було зроблено із метою його дискредитації, оскільки місцеві активісти у соцмережах розміщували неправдиві дописи про нього, публікували якісь фотографії, іншим чином переслідували. Крім того, за переміщенням мобілізованих військових він не спостерігав, колони з ними не переслідував, періодично знаходився на ринку, що на Базарній площі в Ромнах, оскільки у матері його дівчини ОСОБА_13 там знаходиться кіоск, де можна купити каву, шаурму тощо. Цей кіоск розташований якраз навпроти Роменського віськомату, а тому туди привозили групи мобілізованих чоловіків, які ходили у кіоск купити кави, води, інші продукти харчвуання, але він із ними не спілкувався, ніякої інформації не збирав і такі показання свідків це наклеп.

З приводу епізоду пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_6 категорично заперечив свою винуватість, вказав, що він ніколи не мав дозволу на зброю, а тому зберігати до неї набої у нього не було жодної мети, при обшуку його автомобіля та квартири ніяких інших предметів зброї або набоїв не було знайдено. Набої до автомата, що було знайдено у ході обшуку у шафці у дворі будинку по АДРЕСА_4 йому не належать і будь-хто міг потрапити у двір будинку за місцем його проживання. При цьому огорожа будинку зі сторони вулиці та воріт для автомобіля невисока і має калитку, забор також має калитки зі сторони сусідів праворуч і ліворуч, які зачиняються на прості засуви та замки, не завжди стоять зачинені, не зачинялась у будь-який спосіб і сама шафа, а тому ці набої туди могли підкинути, зокрема і працівники правоохоронних органів, про що можна зробити висновок з того, яким чином проводився обшук дворової території будинку.

У той же час, не зважаючи на повне невизнання ОСОБА_6 винуватості у вчиненні злочинів за ч.1 та ч.2 ст. 111 КК України, його винуватість у повній мірі підтверджується показаннями свідків, яких було безпосередньо допитано у ході судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_17 надав суду показання про те, що він був свідком того, як 25.02.2022 року вдень зі сторони с. Великі Бубни у напрямку с. Ярошівка (Роменського району) рухалась велика колона російської військової техніки. Від знайомих у с. Великі Бубни він дізнався, що рухається колона російської техніки, а тому він виїхав з с.Липове де проживає, на мотоциклі та проводив зйомку руху цієї колони. Він бачив, що попереду напрямку руху колони військової техніки рф рухався автомобіль типу джип, світлого кольору, може кавового, більш точно він не пам`ятає. За кермом цього джипу був військовий рф кваказької національності, для себе він визначив його як чеченця, на задньому сидінні джипу був військовий рф славянської національності, а на пасажирському сидінні поряд з водієм сидів молодий чоловік у цивільному одязі, водій був зі зброєю. Він подумав, що цей автомобіль відібрали у когось місцевого, а зараз використовують його для розвідки місцевості для військової техніки. Ці військові помітили його, хоча він намагався заховатись на узбіччі у кукурудзі, зупинили автомобіль та військовий, що був за кермом, наказав йому віддати телефон сказавши, що вони йому нічого робити не будуть. Водій передав його телефон пасажиру у цивільному одязі, а він з його телефона спочатку вийняв одну сім-карту і повернули телефон, потім від`їхали на якусь відстань, повернулись і знову наказали віддати телефон, забрали звідти другу сім-карту, а далі поїхали у напрямку с. Скороходове, Чернігівської області. При цьому увесь час, що він спілкувався із військовими на джипі, чоловік у цивільному одязі поводив себе спокійно, спілкувався із цими військовими, до нього ніякого примусу не було застосовано, він поводив себе так, ніби він діє заодно із цими військовими. Через деякий час він у соцмережах у місцевій групі побачив відео із цим чоловіком, що був у цивільному одязі у джипі поряд з водієм та упізнав його, про нього писали, що цей чоловік допомагав колонам військової техніки рф проїхати у Чернігівську область.

Свідок ОСОБА_18 надала суду показання про те, проживає та працює у м.Києві, однак 24.02.2022 р., коли розпочалася російська агресія, повернулася до батьків у с.Великі Бубни щоб бути із родиною. При цьому 25.02.22 року знаходилась по місцю проживання батьків у селі, у будинку. Орієнтовно після 13:00 год. з вулиці стало чутно сильний гул і з двору вона побачила, що з гори вниз по вулиці спускається колона військової техніки, а попереду неї рухався позашляховик світлого кольору. У цей же час вона вирішила піти у центр села, стала приховано за сільрадою і дивилась на рух колони військової техніки, вибірково знімала відео та фото на телефон при русі колони повз неї. У цій колоні була велика кількість військової техніки. близько 120 машин, типу самохідних артилерійських машин, БМП, вантажівок із тентом, які були без розпізнавальних знаків, однак на них (у них) були військові у формі із червоними пов`язками, колона рухалась через центр села із м.Ромни у бік сел. Талалаївка, що у Чернігівській області. Увесь цей час попереду та поряд із колоною техніки рухався позашляховик БМВ, світлого, можливо світло-сірого кольору, на українських номерах, але не на номерах Сумської області, детальніше вона не пам`ятає. Самого водія БМВ, хто був за кермом, вона не бачила, однак бачила, що у центрі села колона військової техніки призупинялась, посеред неї знаходився той автомобіль, а продовживши рух, БМВ знову рухався як поміж технікою, так і на чолі колони, десь 20-50 метрів попереду. Зняті фото-відео вона виклала на свою сторінку у мережі Фейсбук та пізніше при спілкуванні у соцмережах дізналась, що на позашляховику колону військової техніки супроводжував мешканець Ромнів , який показував об`їздні шляхи до Чернігівської області, тому вона одразу зрозуміла, що йдеться про ті обставини, яких вона була свідком.

Також у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , до яких у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження застосовувались заходи безпеки, а тому, згідно до ч. 9 ст. 352 КПК України. такий допит було здійснено з використанням технічних засобів з іншого приміщення суду у режимі відеоконференцзв`язку.

Так, свідок ОСОБА_21 надав суду показання про те, що 25.02.22 року, на другий день вторгнення російських військ на території України, він вдень перебував у с.Великі Бубни, вдень пообіді, орієнтовно о 13-14 годині, він із двома товаришами, ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , знаходився по вул.Центральній у с.В.Бубни, біля магазину Люкс та зупинки громадського транспорту. Саме у цей час вони застали рух колони військової техніки рф через центр села. Він стояв у альтанці біля магазину та зупинки, знімав на мобільний телефон відео (телефон Ксіомі Редмі 9), його товариш ОСОБА_23 побіг «зупиняти танки», тобто прямо на колону техніки, а ОСОБА_38 побіг за ним щоб зупинити, відтягти, щоб йому не завдали шкоди військові. Саме у цей час до нього підїхав позашляховик БМВ Х 5 сірого кольору, з д/н України, але номер не памятає, який до цього рухався ліворуч від колони, поряд, і було зрозуміло, що він рухається разом з колоною цієї техніки військової. Після зупинки з БМВ вийшов солдат у формі рф та направив на нього автомат, з водійського місця вийшов інший військовий у формі рф, у нього до ноги (до стегна) був пристебнутий пістолет, а з пасажирського місця вийшов молодий чоловік у цивільному одязі, він його до цього ніколи не знав і не бачив. Він був дуже наляканий тим, що на нього військовий направив автомат, а тому не дуже добре пам`ятає вигляд цього чоловіка у цивільному одязі. Так, військовий, що направив на нього автомат, наказав йому вийняти сім-карту із телефона бо бачив, що він веде зйомку, але там потрібний пристрій «скріпка», щоб її витягнути, а тому він сказав, що не може зараз її дістати. Далі цей військовий наказав йому віддати телефон, що він і виконав. У цей час інший військовий та пасажир у цивільному знаходились поруч біля машини. Чоловік у цивільному одязі поводив себе спокійно, не хвилювався, на ньому не було ніяких засобів утримання типу кайданок чи чогось іншого, військові йому не погрожували. Після того, як у нього відібрали телефон, то військові і чоловік у цивільному сіли в автомобіль та поїхали далі через село. Разом із колоною військової техніки рф. Пізніше від односельчан він дізнався, що вони і раніше бачили цього молодого хлопця на позашляховику БМВ, бо він їздив на ньому по селу, хоча він не місцевий. На упізнанні він чоловіка у цивільному, що їздив на БМВ, упізнав по фотознімках, оскільки тоді небагато часу ще пройшло від події.

Свідок ОСОБА_20 надав суду показання про те, що 25.02.22 року вдень, орієнтовно о 14-15 годині він знаходився у с.Великі Бубни по вул.Центральній, у подвірї будинку свого товариша, з якого видно центр села, де на центральній вулиці зупинка громадського транспорту та магазин. Із самого початку, як розпочався гул техніки, він знімав на свій мобільний телефон рух колони військової техніки рф через село, вона рухалась із м.Ромнів по напрямку с.Посад, дорога у напрямку Чернігівської області. Так, він бачив, що попереду колони військовї техніки їхав автомобіль БМВ, типу джип, сірого кольору, пам`ятає цифри номерного знаку БМВ - 4466, у клопоні були СУ, танки, вантажівки та ще якась техніка. Поруч із зупинкою громадського транспорту стояли його односельчани, 3 чоловік, та до них цей автомобіль під`їхав і зупинився. Бачив, що з водійського місця вийшов чоловік у військовому одязі, балаклаві, і одразу пішов до односельчан, а з пасажирського - чоловік у цивільному одязі, одягнутий у чорну шкіряну куртку та джинси, у авто більш нікого не бачив, бо скло було тоноване. Що робив чоловік у військовому він не бачив, бо той знаходився за автомобілем, чоловік у цивільному одязі також пішов у напрямку зупинки, при цьому оглядався по сторонам, ходив туди-сюди, палив цигарку, пересувався він вільно. Якусь зброю у військового чи чоловіка у цивільному він не бачив, про що розмовляли-також не чув, бо відстань була до них 40-50 метрів. За декілька хвилин, десь 2-3 хвилини, до 5 хвилин, військовий та чоловік у цивільному сіли на ті ж місця у БМВ та поїхали далі по центральній дорозі села, їх дії він сприймав так, що військовий і цивільний діяли злагоджено, як одна команда. У цей же час по дорозі рухалась і колона військової техніки рф, а БМВ продовжив свій рух поряд із колоною військової техніки рф, при цьому знаходячись на зустрічній смузі руху дороги. Пізніше його мобільний телефон оглядав слідчий і він йому показав, що має відео руху колони військової техніки рф та цього позашляхованика БМВ, він його копіював.

Свідок ОСОБА_24 надав суду показання про те, що у 2022 році він перебував на посаді старшого офіцера призову ІНФОРМАЦІЯ_6 та за своїми службовими обов`язками розвозив мобілізованих чоловіків по військовим частинам. Інколи він привозив мобілізованих до м. Ромни та бачив, як ОСОБА_6 неодноразово підходив до мобілізованих чоловіків, та цікавився у них звідки та куди вони їдуть. Вперше він побачив ОСОБА_6 у м. Ромни неподалік військкомату, коли той спілкувався із мобілізованими, орієнтовно у березні 2022 р. Про що була розмова він не чув, але вже в автомобілі, коли їхали запитував у мобілізованих про що йшла мова, на що вони повідомили, що цей чоловік розпитував звідки вони, куди їдуть та у яку військову частину. Загалом свідок бачив обвинуваченого 3-4 рази, а ту обставину, що він спілкувався із мобілізованими бачив приблизно 8 разів, при цьому обвинувачений сам підходив до них. Один раз свідок навіть хотів поспілкуватися з обвинуваченим сам, коли зустрів його у ларьку з шаурмою, поряд ІНФОРМАЦІЯ_7, звернувся до нього, але той швидко вийшов з кіоску і ухилився від розмови з ним. Зі слів мобілізованих, що почув від них при спілкуванні, цей хлопець також цікавився у них його особою, хто він такий і звідки, бо він часто бував у м.Ромни, виділявся серед мобілізованих, бо був у військовій формі, а мобілізовані ще у цивільному одягу. Іншого разу, коли він супроводжував мобілізованих до м. Києва, двічі бачив позаду автомобіль БМВ моделі Х5 сірого кольору з номерним знаком, що починається на літери «ВЕ», а цифри 4466. Один раз цей автомобіль доїхав за автобусом з мобілізованими аж за Пирятин, а тому він зробив висновок про переслідування чи стеження за переміщенням військових, бо помічав цей БМВ поряд, коли робили зупинки на заправних станціях по ходу маршруту. У період з березня по червень 2022 року, точно не пам`ятає коли саме, у нічній час (з 2 до 4 год.), коли діяла комендантська година, він бачив біля військомату м.Ромни той же автомобіль БМВ, у якому знаходився той самий чоловік, який є обвинуваченим у справі - ОСОБА_6 . Про ці обставини він повідомляв свого знайомого за службою працівника СБУ, однак ніяких офіційних заяв чи рапортів не подавав, один раз сфотографував автомобіль, однак йому невідомо, чи за таким його повідомленням проводилась якась перевірка чи інші дії, допитувався у якості свідка на досудовому розслідуванні.

Допитаний у статусі свідка спеціаліст з компютерно-технічних комунікацій ОСОБА_25 , який обіймає посаду завідувача сектором НДЕКЦ, суду надав показаня про те, що у разі входу у персональний акаунт користувача месенджера "Телеграм" з іншого пристрою, аніж основний, який має прив"язку до номера телефона, то на основний пристрій надходить повідомлення з кодом підтвердження, який необхідно ввести в інший пристрій, щоб зайти у акаунт користувача. Далі другий пристрій може використовуватись самостійно та без прив"язки до номеру сім-карти, для чого необхідна тільки мережа вай-фай для передачі повідомлень через інтернет. Крім того інформація з якого саме пристрою здійснюється вхід у вже існуючий акаунт користувача месенджера "Телеграм" не фіксується, та такі дані на хмарному сервері не збергіаються, також і не збергіається листування на усіх пристроях, які підключені до одного акаунту у разі видалення цього повідомлення на одному із пристроїв. Листування (смс-повідомлення) у Телеграм у оператора мобільного зв`язку не фіксується, також у оператора мобільного зв`язку не фіксується з якого пристрою здійснено вхід в акаунт месенджера Телеграм. Повідомлення користувача месенджера Телеграм, що залишаються на хмарному сервері, не містяь у собі таких мета-даних, за якими можна ідентифікувати пристрій, з якого воно відправлене, за ними можна лише встановити конкретний акаунт.

Також судом було безпосередньо досліджено у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст.ст. 357, 358, 359 КПК України докази з матеріалів кримінального провадження, які у своїй сукупності також підтверджують винуватість ОСОБА_6 у інкримінованих йому злочинах за ч.1 та ч.2 ст. 111 КК України.

Так, судом досліджено відеозаписи з камер спостереження у м. Ромни, що зафіксовані на магнітному носії інформації, отриманому слідчим на запит до Роменського РВП ГУНП в Сумській області у порядку ст. 93 КПК України, долучені до протоколу огляду від 16.07.2022, зілюстративною фототаблицею до нього, за змістом якого зафіксовано конкретні обставини пересування військової техніки рф та автомобіля БМВ моделі Х5, що містятся на вказаному носії інформації (т. справи 2, а.с. 17-32).

За дослідженими відеозаписами встановлено, що на відео із технічною позначкою "vul. Gorkogo" від 25.02.2022, о 12:34 год. на з`являється легковий автомобіль, схожий на автомобіль марки БМВ Х5 сірого кольору, який рухається з правого боку Т-подібного перехрестя та заїжджає на територію АЗС «ANP», де зупиняється між паливними колонками. Із вказаного автомобіля, з місця водія вийшла особа чоловічої статі у одязі темного кольору та прослідувала у приміщення АЗС, після чого вказана особа прослідувала від приміщення АЗС в напрямку другорядної дороги Т-побідного перехрестя, де опинилася поза сектором фіксації камери. Через декілька секунд вказана особа повернулась до автомобілю, схожого на автомобіль марки БМВ Х5 сірого кольору, сіла за кермо автомобіля та о 12:37 год. покинула території АЗС в напрямку другорядної дороги Т-подібного перехрестя.

Надалі, на відеозаписі з технічною позначкою "ІНФОРМАЦІЯ_8" від 25.02.2022, о 12:36 год. відповідно де зображено автомобільну дорогу з іншого ракурсу, праворуч та ліворуч від якої розташовані приватні житлові та господарські приміщення і будівлі. Вказана дорога закінчується Т-подібним перехрестям, праворуч від якої знаходиться інформаційний стенд ("стелла") мережі АЗС «ANP», відображено рух цивільного автотранспорту та пішоходів по вказаній автодорозі. Згідно технічних позначок о 12:37 год. на відео зафіксовано появу легкового автомобіля, схожого на автомобіль БМВ Х5 сірого кольору, що рухається з правого боку від інформаційного стенду АЗС та заїжджає на ліве узбіччя зображеної на відео автодороги, де зупиняється біля будівлі із навісом темного кольору типу кіоску. Одночасно із цим на автодорогу з лівого боку перехрестя виїжджає декілька одиниць військової техніки темно-зеленого кольору (БТР, БМП), які рухаючись від перехрестя, зупиняються на дорозі біля автомобіля марки БМВ Х5 сірого кольору. В той час коли військові рф зупинили техніку та стали зістрибувати з неї (3 особи чоловічої статі) навпроти автомобіля БМВ Х5, чоловік (водій БМВ) вийшов зі свого автомобіля та попрямував у напрямку будівлі кіоску за автомобіль, де його дії далі не відслідковуються камерою спостереження. У цей же проміжок часу інший автомобіль, який стояв попереду автомобіля БМВ Х5, різко розпочав рух з місця зупинки військової техніки. Три особи військових рф пройшли у напрямку за чоловіком (водієм БМВ), де їх дії також не відслідковуються. Через декілька секунд вказаний вище чоловік у цивільному одязі темного кольору повернувся до автомобіля, схожого на автомобіль марки БМВ Х5 сірого кольору, сів за кермо, а разом з цим на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля сів чоловік у військовій формі зразка зс рф. О 12:38 год. автомобіль марки БМВ Х5, сірого кольору, виїхав з узбіччя на дорогу і почав рух у голові колони військової техніки, що рушила за ним. Також встановлено, що вказаний автомобіль мав номерний знак НОМЕР_1 . Перед початком руху колони військової техніки за вказаним вище автомобілем, на бронетехніку, яка була першою у складі колони, піднялося двоє осіб чоловічої статі у військовій формі зразка зс рф, після чого колона почала рух за автомобілем БМВ Х5, сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 .

Далі 25.02.2022 з 12:38 до 13:16 на цьому ж відео зафіксовано рух колони військової техніки темно-зеленого кольору (БМП, БРДМ, танки, гаубиці, вантажівки, САУ, інженерна техніка та ін.) із цифровими позначками білого та зеленого кольорів на бортах, а також із зображенням цифри «2» у червоному та помаранчевому колах. На техніці переміщуються особи у військовій формі зразка зс рф зі стрілецькою зброєю у руках та пов`язками червоного кольору на передпліччі правої руки. Рух вказаної колони відбувається з лівого боку Т-подібного перехрестя, із виїздом техніки, що повертала при цьому праворуч на автомобільну дорогу, зображену на відео, та продовження руху цією дорогою за межі здійснення фіксації відеокамерою.

Крім того, на відеозаписі з технічною позначкою "ІНФОРМАЦІЯ_8" від 25.02.2022, об"ємом 155 мб, зафіковано відеоспостереження о 12:39 год. 25.02.2022 на автомобільній дорозі, яку перетинає залізнична колія та залізничний переїзд, обладнаний шлагбаумами з обох боків, а поряд знаходиться спостережна будівля із дахом зеленого кольору, світлофорами та дорожнім знаком «Залізничний переїзд», зафіксовано появу легкового автомобіля марки БМВ Х5 сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухається через залізничний переїзд, переїжджає його, після чого повертається та зупиняється на лівому узбіччі дороги, безпосередньо перед залізничним переїздом. Водночас на дорогу виїжджає колона військової техніки (БМП, БРДМ, таки, САУ, гаубиці, вантажівки, інженерна техніка тощо) темно-зеленого кольору із цифровими позначками білого та зеленого кольорів на бортах, а також із зображенням цифри «2» у червоному та помаранчевому колах. На техніці переміщуються особи у військовій формі зразка зс рф зі стрілецькою зброєю у руках та пов`язками червоного кольору на передпліччі правої руки. Рух вказаної колони відбувся з 12:39 до 12:48 25.02.2022. Далі, о 12:41 год. 25.02.2022 автомобіль марки БМВ Х5 сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 переїжджає залізничний переїзд та, заїжджаючи посеред колони військової техніки, з`їжджає разом з нею на ґрунтову дорогу перед залізничним переїздом та продовжує рух у складі вказаної колони даною дорогою за межі здійснення фіксації відеокамерою. При цьому на відеозаписі зафіксовано, що на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля перебувє особа чоловічої статі у військовій формі зразка зс рф, із пов`язкою червоного кольору на передпліччі правої руки, яка подає сигнали руками бронетехніці, що в цей момент проїжджає поруч із автомобілем марки БМВ Х5, сірого кольору, із номерним знаком НОМЕР_1 .

З дослідженого протоколу огляду публікації у соцмережі "Фейсбук" від 17.06.2022 р. встановлено, що слідчим проведено огляд публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розміщена о 15 год. 09 хв. ІНФОРМАЦІЯ_5 на персональній сторінці користувача соціальної мережі «Facebook» під назвою « ОСОБА_26 "(т. справи 2, а.с. 84-87).

Вказана публікація містить пояснювальний текст наступного змісту: «Великі Бубни, Роменський район. Щойно. Рухаються в бік Талалаївки. Супроводжує паркетник БМВ сірого кольору на українських номерах. Танки, БМП, БТР, САУ, гради, Камази, бензовози. Всього 115-120 одиниць. Розпізнавальні знаки «2» у червоному і рідко у зеленому шестикутнику». Крім того, вказана публікація у своєму вмісті має відеофайл тривалістю 1 хвилина 59 секунд. При відтворенні зазначеного відеофайлу встановлено, що на відео зображено фрагмент місцевості у населеному пункті. По автомобільній дорозі з 02 секунди відео з інтервалом 10-15 секунд рухається колона військової техніки (БМП, БТР, САУ, гаубиці тощо) темно-зеленого кольору із цифровими позначками білого кольору на бортах. Рух колони на відео не припинявся. Оглянута публікація містить 14 коментарів, серед яких є коментар ОСОБА_26 наступного змісту: « ОСОБА_27 ну вибачте, поки із одної локації, яка далеко і не дуже можна було все бачити, добігла до центра села частина техніки вже пройшла. Легковий автомобіль їхав спочатку спереду колони і повільно, щоб не відриватись від колони, а коли добігла до центру, то цей же автомобіль був уже поміж важкої техніки. Зафіксувати не встигла. Нікуди не з`їхав, нікуди не звернув, а їхав спокійно між військової техніки ворожої купи орків. Номер не встигла роздивитись». Також міститься коментар користувача ОСОБА_28 такого змісту: « ОСОБА_27 так, ми теж бачили цю машину коли колона йшла біля хліб заводу в Ромнах. Вільно рухалась поміж танків».

Відповідно до протоколу огляду від 15.07.2022 вбачається, що слідчим у провадженні оглянуто добровільно виданий свідком ОСОБА_20 мобільний телефон Samsung S10+, ІМЕІ НОМЕР_8 , а саме 36 відеозаписів в підменю «Галерея», із рухом колони військової техніки російської федерації, яка рухалась через с. Великі Бубни. Зазначені відеофайли скопійовані до оптичний диск DVD-R, що є додатком до протоколу (т. справи 2, а.с. 56-58).

Судом досліджено відеозаписи, які залучено додатком до вказаного вище протоколу огляду, та протокол огляду від 14.09.2022, де слідчим оглянуто відеозаписи з мобільного телефона ОСОБА_20 та зафіксовано обставини кримінального правопорушення (т. справи 2, а.с.60-80).

На дослідженому додатку до протоколу огляду мобільного телефону - DVD-R встановлено, що на ньому міститься 36 відеофайлів. За результатом перегляду вказаних відеофайлів встановлено, що на відеозаписах зафіксовано рух військової бронетехніки типу «БТР», «БМП», «БМД», «БМ-21 Град», танків, самохідних артилерійських установок, а також військових легко броньованих та вантажних автомобілів. З відеозапису з назвою 20220225 _141159 вбачається, що вказана техніка рухається по дорозі повз будинку. Також зафіксовано появу автомобіля сірого кольору марки БМВ Х5. В цей час особа, яка веде відеозйомку, побачивши вказаний автомобіль, коментує : «И бэха их сопровождает…В номера… зупиняється беха В номера».

У подальшому з відеозапису « 20220225_141304 » встановлено, що зазначений автомобіль зупиняється біля зупинки-альтанки, де знаходяться 3 особи чоловічої статі, а ще 1 особа підходить до зупинки згодом. З водійського місця авто виходить особа чоловічої статі у військовій формі та підходить до зупинки. У подальшому зафіксовано, що з переднього пасажирського сидіння автомобіля БМВ Х5 сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 виходить особа чоловічої статі у цивільному одязі та рухається у напрямку зупинки. При цьому на відео зафіксовано, що у поведінці особи у цивільному одязі, яка вийшла із пасажирського сидіння автомобіля нічого підозрілого не вбачається, поводить себе вільно, діє, рухається та пресувається без будь-якого примусу, тиску на нього з боку російських військових не чиниться. Після того, і військовий і чоловік у цивільному одязі синхронно сідають в автомобіль на ті ж місця та продовжують рух. У цей час рух колони військової техніки рф продовжувався.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2022 встановлено, що свідок ОСОБА_21 впізнав цивільну особу, яка знаходилась із військовими рф в автомобілі сірого кольору марки БМВ Х, д.н.з. НОМЕР_11 та яку він бачив 25.02.2022 в с. Великі Бубни на фотознімку № 1, на якому зображено ОСОБА_6 (т. справи 2, а.с. 96-99)

З протоколу предявлення особи для впізнання від 15.07.2022 встановлено, що зі свідком ОСОБА_29 15.07.2022 проведено слідчу дію - впізнання особи за фотознімками, про що складено відповідний протокол. Зазначений свідок пояснив, що на фотознімку №1, він впізнав цивільну особу, яка знаходилась із військовими рф в автомобілі сірого кольору марки БМВ Х, д.н.з. НОМЕР_1 та яку він бачив 25.02.2022 в с. Великі Бубни, тобто вказав на фотознімок, на якому зображено ОСОБА_6 (т. справи 2, а.с. 92-95).

Згідно дослідженого листа ТВО командира військової частини НОМЕР_12 від 04.11.2022 за №770 встановлено, що 25.02.2022 вздовж траси Н07 сполученням «Київ-Суми-Юнаківка» на ділянці м. Ромни (Сумська область) м. Прилуки (Чернігівська область ) розміщувалися підрозділи Збройних Сил України та Сил територіальної оборони Збройних сил України, які безпосередньо здійснювали оборону.

Крім того, рух колон військової техніки російської федерації 25.02.2022 в обхід траси Н07 сполученням «Київ-Суми-Юнаківка» на ділянці м. Ромни (Сумська область) м. Прилуки (Чернігівська область) несла шкоду державній безпеці України, підірвала стан боєготовності підрозділів ЗС України, несла загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців, а також забезпечувала безперешкодне просування підрозділів збройних сил російської федерації в глиб території України (т. справи 2, а.с 100)

Згідно протоколу огляду від 22.12.2022 встановлено, що на оптичному диску CD-R із написом «GD-22-04393/ki 22.07.22» від 16.08.2022 містится інформація про те, що абонентський номер НОМЕР_13 , що належить обвинуваченому, у період з 25.02.2022 по 26.02.2022 був активізований у терміналі з ІМЕІ НОМЕР_14 . Щодо зон дії базових станцій, у яких фіксувався абонентський номер ОСОБА_6 , то вбачається, що з м. Ромни він переміщувався до с. Великі Бубни, далі до Таталаївки Прилуцького району Чернігівської області, с. Гаврилівка, с. Овлаші Роменського району та 25.02.2022 о 17:26 год. повернувся у м. Ромни.

Окрім того, відповідно до зазначеної інформації оператора мобільного зв`язку 25.02.2022 з 14:11 год. до 14:24 год. абонентський номер ОСОБА_6 був активований у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_15 , який використовував військовслужбовець рф, та в той період сім-карта обвинуваченого використовувалась для виходу в інтернет 3 рази та зафіксовано нульове з`єднання з номером НОМЕР_16 (т. справи 2, а.с.218-222).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 28.07.2022, з інформації, що міститься на оптичному диску CD-R із написом «GD-22-04393/ki 22.07.22» від 16.08.2022, отриманих на підставі постанови прокурора про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (згідно п. 20-7 Перехідних положень КПК України) від 07.07.2022, а також протоколу огляду від 22.12.2022, яким оглянуто вилучену інформацію, встановлено, що абонентський номер НОМЕР_17 , яким користувався ОСОБА_17 та який відібрали військові рф в присутності ОСОБА_6 , з 23.02.2022 по 25.02.2022 14:15 год. був активним у терміналі з ІМЕІ НОМЕР_18 та місце знаходження вказаного терміналу зафіксовано в зоні дії базових станцій Прилуцького району Чернігівської області та Роменського району Сумської області. З 15 год. 25 хв. 25.02.2022, тобто після того як військові рф забрали сім-карту ОСОБА_17 , зазначений абонентський номер був активізований у терміналі з ІМЕІ НОМЕР_15 в зоні дії базових станцій спочатку смт Талалаївка Прилуцького району Чернігівської області, потім того ж дня, тобто 25.02.2022 у зоні дії базової станцій, що охоплюють с. Плутагар, с. Болотниця, Прилуцького району, с. Дмитрівка Ніжинського району, м. Гмирянка, м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області.

Крім того, досліджуючи такі докази і отриману із них інформацію можна зробити висновок про те, що військові рф забрали сім-карту ОСОБА_17 , вставили її в інший телефон та продовжували її використовувати, оскільки зафіксовано подальший рух між базовими мобільними станціями операторів у різних географічних місцевостях, у більшості випадків вказана сім-карта використовувалась для виходу в інтернет. Окремо з отриманої інформації можна встановити, що 25.02.2022 о 15:28 год. та о 15:29 відбулось два з`єднання номерів телефону НОМЕР_17 (свідка ОСОБА_17 , який відібрали військові рф та продовжили користування) та НОМЕР_13 - номер телефону, який належить ОСОБА_6 , тобто такі з"єднання було здійснено після того, як автомобіль обвинуваченого залишили військові рф на території Чернігівської області (т. справи 2, а.с.202-217).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2022 встановлено, що свідок ОСОБА_24 на фотознімку №1 впізнав особу чоловічої статі, що користується автомобілем марки БМВ Х5 сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та яка у березні-травні 2022 року виявляла цікавість до переміщення мобілізованих осіб у м. Ромни Сумської області, тобто безпосередньо упізнав на зображенні під №1 ОСОБА_6 (т. справи 2, а.с.88-91).

Згідно протоколу за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 08.08.2022 та додатку до нього - магнітного носія інформації №97/212т від 22.07.2022 встановлено, що 07.08.2022 у період часу з 03:41 до 03:48 з облікового запису месенджера Телеграм, який зареєстрований на абонентський номер НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_6 , здійснювалось листування із абонентським номером НОМЕР_3 (оператор мобільного зв`язку рф). Під час листування текстовими повідомленнями ОСОБА_6 повідомив про наявність важкої зброї на території м. Ромни та надіслав координати місця знаходження тро, техніки та складу зброї ( НОМЕР_19 , НОМЕР_20 ). При цьому обвинувачений пообіцяв дізнатися про 27 бригаду військових ЗСУ, штаб яких розташований у АДРЕСА_3 (т. справи 2, а.с. 109-112).

З дослідженого протоколу за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 08.08.2022 та додатку до нього - магнітному носії інформації №97/211т від 22.07.2022 вбачається, що 11.08.2022 у період часу з 03:30 год. до 03:36 год. з облікового запису месенджера Телеграм, який зареєстрований на абонентський номер НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_6 , здійснювалось листування із абонентським номером НОМЕР_4 (оператор мобільного зв`язку рф). Під час листування ОСОБА_6 у продовження попередньої переписки надіслав координати місця розміщення 27 бригади військових ЗСУ ( НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ), додавши, що техніки там нової немає, а щодо складу бригади, то вказав, що наявна інформація про те, що частина складу поїхала до Львова на навчання начебто на західних зразках (т.справи 2, а.с. 113-117).

З листа щодо виконання доручення, за підписом начальника ГВ ЗНД УСБУ в Вінницькій області від 12.08.2022 встановлено, що номер мобільного телефону НОМЕР_3 використовує громадянин російської федерації ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Мурманськ, військовослужбовець В/Ч НОМЕР_23 (місце дислокації смт Калінінец Наро-Фомінського району Московської області). Також встановлено, що ОСОБА_11 також може використовувати номер мобільного телефону НОМЕР_4 . Вказаний номер мобільного телефону у березні 2022 року фіксувався на території України, зокрема у Роменському районі Сумської області, тобто у період, коли територія Сумської області була окупована військами рф (т. справи 2, а.с.118).

Згідно дослідженого листа ТВО командира військової частини НОМЕР_12 від 08.08.2022 за №625, встановлено. що останнім підтверджується розміщення станом на 06.08.2022 військовослужбовців військової частини НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_5 . Крім того, у листі вказано, що зазначена інформація не була розміщена у відкритому доступі і її передача представникам спецслужб, збройним формуванням рф та окупаційній владі рф, може нанести шкоду державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України, нести загрозу життю та здоров`ю військовослужбовцям (т. справи 2, а.с.119).

Згідно листа ТВО командира військової частини НОМЕР_12 від 11.08.2022 за №633 встановлено, що підтверджено стороні запитувача розміщення станом на 10.08.2022 військовослужбовців військової частини НОМЕР_12 за адресою: АДРЕСА_6 . Крім того, у листі вказано, що зазначена інформація не була розміщена у відкритому доступі і її передача представникам спецслужб, збройним формуванням рф та окупаційній владі рф, може нанести шкоду державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України, нести загрозу життю та здоров`ю військовослужбовцям (т. справи 2, а.с. 120).

Згідно дослідженого протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29.09.2022, інформації, що міститься на оптичному диску CD-R, отриманих на підставі ухвали слідчого судді від 12.09.2022, а також протоколу огляду від 22.12.2022, яким проаналізовано вилучену інформацію, вбачається, що абонентський номер НОМЕР_3 з 07.03.2022 по 08.03.2022 був активним у терміналі з ІМЕІ НОМЕР_24 та неодноразово здійснював вихідні дзвінки на номера мобільного оператора російської федерації. При цьому встановлено, що у період з 07.03.2022 по 12.09.2022 місце знаходження вказаного терміналу зафіксовано в зоні дії базових станцій Сумської області, Роменського району, с. Хмелів, після чого у с. Сміле, далі у Недригайлівському районі с. Коровинці, потім с. Комишанка, після чого даний абонентський номер фіксувався у зоні дії базових станцій Лебединського району, потім Тростянецького району, далі на території Харківської області та остання наявна інформація про перебування терміналу в зоні дії базової станції Донецької області, Олександрівського району, с. Очеретине.

Зазначене свідчить, що користувач абонентського номеру НОМЕР_3 (згідно інших доказів з матеріалів кримінального провадження- ОСОБА_11 , військовослужбовець зс рф) 07.03.2022 перебував на території Роменського району, та у подальшому змінював місце знаходження на території України та через територію Сумської області, перемістився до Харківської області, після чого місце його знаходження було на території Донецької області (т. справи 2, а.с. 187-193)

Згідно дослідженої інформації оператора мобільного зв`язку, отриманої на підставі ухвали слідчого судді від 12.09.2022, огляд якої зафіксовано у протоколі від 22.12.2022, у період часу з 00:21 год. 07.08.2022 до 09:04 год. 11.08.2022 абонентський номер НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_6 постійно був активований у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_14 . У періоди, коли ОСОБА_6 здійснював листування у Телеграм із військовослужбовцем рф та передавав інформацію щодо місць розташування ЗСУ та їх озброєння, 07.08.2022 з 03:41 до 03:48 та 11.08.2022 у період часу з 03:30 год. до 03:36 год., у його абонентського номеру були активні сесії виходу до мережі Інтернет.

Окрім того, відповідно до дослідженої інформації абонентський номер НОМЕР_3 , яким користувався військовослужбовець ОСОБА_11 у період часу з 15.03.2022 до 24.03.2022 знаходився в зоні дії базової станції с. Рубці Краматорського району Донецької області, яке було під окупацією з квітня 2022 року (т. справи 2, а.с.195-201).

З дослідженого протоколу затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, з відеозаписом до нього (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.08.2022 - ОСОБА_6 ; фактичний час затримання о 9 год. 51 хв.) встановлено, що при затриманні проведено особистий обшук особи, під час якого у ОСОБА_6 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 із встановленою сім-картою номеру мобільного телефону НОМЕР_26 ; годинник наручний «Ingersoll», ключі від автомобіля марки BMW (т. справи 2, а.с.121-124)

Згідно протоколу огляду від 28.09.2022 встановлено, що слідчим проведено огляд мобільного телефону марки Iphone 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 із встановленою сім-картою номеру мобільного телефону НОМЕР_26 та годинника наручного «Ingersoll», вилучених під час особистого ошуку обвинуваченого. В ході огляду мобільного телефону встановлено наявність мобільного додатку Telegram, Viber, WhatsApp. У підменю «Сообщения» наявні повідомлення від 25.02.2022 часом відправки 13:26, що надіслані абонентом " ОСОБА_30 " про те, що ОСОБА_31 хвилюється за нього, та він не відповідає на телефонні дзвінки, у підменю месенджера "Телеграм" підключення до аккаунту сторонніх пристроїв не виявлено (т. справи 2, а.с.140-156)

Відповідно до висновку комп`ютерно - технічної експертизи від 09.12.2022 №СЕ-19/119-22/13311-КТ встановлено, що у внутрішній пам`яті мобільного телефону «Apple (Iphone 11 Pro) ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 з сім-картою, наданого на дослідження, є історія електронного листування в мобільних додатках, а саме: «Viber", "WhatsApp", "Telegram". Інформації стосовно історії електронного листування в мобільних додатках: «Messenger» та «Signal» - не виявлено.

Чи здійснювався вхід (авторизація) в додатку «Telegram» у вже існуючий аккаунт (зареєстрований на вказаному мобільному телефоні за номером НОМЕР_26 ) на іншому пристрої експертом не встановлено, оскільки дана інформація не зберігається в пам`яті мобільного телефону «Apple (Iphone 11 Pro) ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 .

Чи є видалені файли на мобільному телефоні «Apple (Iphone 11 Pro) ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 із сім-картою номеру мобільного телефону НОМЕР_26 , який 17.08.2022 вилучений під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 також не встановлено у зв`язку з тим, що на момент дослідження в Сумському НДЕКЦ МВС України відсутнє програмне та апаратне забезпечення для створення повного (фізичного) образу внутрішньої пам`яті мобільного телефону «Apple (Iphone 11 Pro) ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 (т. справи 2, а.с.179-185).

Так, відповідно до протоколу огляду від 17.08.2022 встановлено, що слідчим проведено огляд ділянки місцевості - дороги що знаходиться за адресою: м. Ромни, вул. Гетьмана Мазепи біля будинку №56, на якій виявлено автомобіль марки BMW Х5, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , тобто автомобіль, на якому він разом із військовими рф 25.02.2022 супроводжував колону військової техніки. Вказаний автомобіль було вилучено (т. справи 2, а.с.54-56)

Згідно протоколу проведення обшуку від 17.08.2022 р., та дослідженим судом відеозаписом до нього, приєднаним додатком, встановлено, що проведений обшук належного ОСОБА_6 автомобіля марки BMW Х5, д.н.з НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 16.08.2022 виявлено та вилучено: тканева барсетка чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , у якій виявлено та вилучено: паспорт громадянина України ОСОБА_6 , серія НОМЕР_27 ; ідентифікаційний код ОСОБА_6 № НОМЕР_28 (копія), ключі від автомобіля марки BMW, банківська картка «ПриватБанку», ніж розкладний чорного кольору, грошові кошти у сумі 2400 доларів США, гаманець чорного кольору, посвідчення № НОМЕР_29 на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію т.з. ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_30 № НОМЕР_31 , посвідчення водія НОМЕР_32 ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_33 , сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 № НОМЕР_34 , що належить ОСОБА_6 , талон НОМЕР_35 до посвідчення водія НОМЕР_32 ОСОБА_6 , флеш-накопичувач 4 Gb s/n MMB3RO4GUACA-MG. Згідно протоколу огляду від 24.12.2022 всі предмети, вилучені під час обшуку автомобіля ОСОБА_6 слідчим оглянуті (т. справи 2, а.с. 161-175)

Крім того, не зважаючи на заперечення своєї винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, його вина доводиться показаннями свідків та дослідженими доказами з матеріалів кримінального провадження у їх сукупності.

Так, свідок ОСОБА_32 надав суду показання про те, що приймав участь у якості понятого під час обшуку будинку за місцем мешкання ОСОБА_6 та прибудинкової території, це було орієнтовно у серпні 2022 року. Дану слідчу дію проводив слідчий Служби безпеки, а як власник житла була присутня дівчина - донька власниці житла, яка там жила разом із чоловіком, обвигуваченим у справі. Пам`ятає, що відеозйомка обшуків проводилась, але він не слідкував за цим у повній мірі, бо був спеціаліст із камерою для цього. Спочатку було проведено обшук будинку, однак нічого у ході обшуку не виявлено. Далі у дворі будинку слідчий роз"яснив понятим та дівчині права, повіомив, що буде проводити огляд. На подвір"ї слідчий оглядав прибудинкову територію, і у шафі, яка там знаходилась, слідчий знайшов набої, які були упаковані у пакунки заводські, згортки саморобні, один з яких перемотаний липкою стрічкою (орієнтовно 5-6 пакунків всього). У цей час він та інший понятий перебували поряд, на відстані близько 5 метрів від слідчого, у тіні, огляд двору був добрий, оскільки там невелика площа. Коли слідчий виявив пакунки, то підізвав його та іншого понятого ближче до себе. Показав їм пакунки, іх розміщення на полиці та став діставати їх із шафи та виклав на плитку, якою замощений двір. При цьому у шафі було багато інших речей типу господарських інструментів, вона не закривалась на замок. Коли слідчий все розпакував, то свідок побачив, що це були патрони (набої) у кількості близько 200 шт. калібром 5х45мм, їх тривалий час слідчий перераховував та пакував у спецпакети. Крім того, на подвір`ї він бачив три входи до нього, один з яких центральний, із воротами для заїзду автомобіля і хвірткою, а інші по боках забору. Наскільки він пам`ятає, двері збоку зачинялись на шпінгалети, по типу хвіртки. Сторонніх осіб під час огляду не було на подвір"ї, сам слідчий був одягнутий у цивільний одяг як у літню пору. Після проведення обшуку слідчим складався протокол, зі змістом якого він ознайомився та підписав, зауважень до проведення не мав. Дівчина-власниця житла також не мала зауважень до проведення слідчої дії, однак про набої казала, що перший раз їх бачит, походження їй не відоме.

Свідок ОСОБА_33 суду надав показання, що приймав участь у якості понятого під час обшуку домоволодіння дівчини ОСОБА_6 , це було приблизно рік тому (на дату допиту в суді), влітку 2022 року. Так, під час обшуку на подвір`ї будинку перебували слідчий, два понятих, власниця будинку та особа, яка проводила відеозйомку. До початку обшуку слідчий усім учасникам розяснив їх права та він це добре пам"ятає, оскільки це зайняло дуже багато часу. Спочатку обшук проводивася у приміщенні будинку, але там нічого не знайшли. На подвір`ї під навісом стояли шафи, типу радянського виготовлення меблевих. Вони з іншим понятим стояли приблизно за 2-3 метри від шаф у затінку, а слідчий оглядав двір. При огляді шаф їх покликав слідчий та показав, що у шафі знайшов патрони, на полиці, після чого вийняв та виклав виявлене на бруківку у дворі. У його присутності слідчий розпакував та порахував патрони, виявилось десь 200 шт. калібром 5х45мм. На вигляд патрони були новими, у паперових упаковках типу заводських та у торбинці, перемотаній липкою стрічкою чи ізолентою. При цьому ніхто сторонній, окрім слідчого, до шафи не підходив. Щодо опису подвір"я зазначив, що будинок, у якому проводився обшук, побудований на 2 квартири, а подвір`я та навіс у ньому належали родині, де мешкав ОСОБА_6 . На прибудинковій території помітив 2 входи, один з яких центральний вихід на вулицю, що зачинявся зсередини подвір`я, а інший веде до сусідського домоволодіння. Під час обшуку ніхто сторонній на подвір`я не заходив. Дівчина-власниця житла, та сам затриманий чоловік, що проживає із нею, якого заводили на повір`я інгий слідчий, заперечували своє відношення до знайдених патронів та говорили, що вони їм не належать. За результатом огляду слідчий склав протокол, з яким свідок ознайомився та поставив підпис, заперечень до нього не мав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка слідчий СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_34 , який проводив огляд прибудинкової території за місцем мешкання ОСОБА_6 , надав суду показання про те, що він, як слідчий у кримінальному провадженні, проводив обшук за місцем мешкання обвинуваченого. Під час обшуку предметів та речей, які б мали значення для кримінального провадження не було виявлено. Після цього він вирішив провести невідкладний огляд прибудинкової території домоволодіння за правилами обшуку, оскільки дане провадження є резонансним та необхідно було ретельно все перевірити, до того, як приїхав на місце йому не було відомо, що житло має власне виділене подвір"я, оскільки за документами це квартира, без прилеглої земельної ділянки.

Під час невідкладного огляду також були присутні 2 понятих, оперативний співробітник УСБУ, який мав вести зйомку, дівчина ОСОБА_6 . ОСОБА_15. Пояснив, що територія домоволодіння складається з житлового будинку та огородженої ділянки біля нього, яка мала 2 входи (центральний вхід та боковий зі сторони сусідів). Вхід зі сторони сусідів у двір також зачинявся на ключ. Взагалі доступ до цієї території для сторонніх осіб був ускладнений, так як вона облаштована високим парканом та зроблена як приватний будинок. Перед початком слідчої дії він повідомив про права її учасникам та про те, що ведеться відеозйомка на відеокамеру. На території двору під навісом знаходилась двоярусна шафа, у якій лежали різні речі (автомобільні аксесуари, болти, гайки, викрутки, тощо), замків на цій шафі не було. При огляді у верхній частині шафи він виявив поліетиленовий пакет, у якому знаходились 2-3 паперові пакети, один з них був розірваний, в цих пакетах були набої калібру 5х45мм до АК. Виявлені набої в пакунках він пред"явив усім учасникам та виклав на підлогу. Після того він запитав у оперативного співробітника чи здійснюється відеофіксація слідчої дії та підійшов перевірити, при цьому з`ясувалось, що відеозйомка не велась. Тоді ввімкнули відеокамеру і зафіксували те, що свідок оголосив права учасникам та зазначив, що у шафі виявлено боєприпаси, які на той момент лежали вже на землі. Після того він став рахувати кількість виявлених набоїв, та їх упакував належним чином, тоді він нарахував 201 патрон. Заяв та зауважень від учасників слідчої дії не надійшло, після чого було складено відповідний протокол, які усі учасники слідчої дії підписали без зауважень. Додатково пояснив, що його помилка була у тому, що він не пересвідчився у тому чи вівся запис на відеокамеру з самого початку слідчої дії. Щодо різниці між кількістю виявлених патронів у кількості 201 шт. та кількістю патронів, які вказав експерт у своєму висновку - 202 шт., надав пояснення про те, що невірно порахував точну кількість під час огляду, оскільки деяка частина патронів була насипом.

За дослідженими доказами епізоду кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України судом встановлено наступне.

Відповідно до протоколу огляду від 17.08.2022, з долученим до нього додатком - відеозаписом слідчої дії, який також досліджувався у ході судового розгляду встановлено, що слідчим у провадженні проведено невідкладний огляд прибудинкової території, що розташована поруч із будинком за адресою: АДРЕСА_2 . У ході огляду внутрішнього двору ліворуч від будинку слідчим було виявлено стелаж жовтого кольору, у верхній шухляді якого виявлено предмети, схожі на бойові припаси (патрони до автомату Калашнікова, калібру 5Х45 мм), що були запаковані у поліетиленові та паперові пакети. Загальна кількість вилучених набоїв становить 201 шт. Зазначені набої були вилучені (т. справи 2, а.с. 224-229).

При цьому, щодо неповноти відеозапису, яку було допущено слідчим у ході проведення невідкладної слідчої дії-огляду прибудинкової території, який є невідємною частиною вказаного вище протоколу огляду, то така неповнота не позначилась на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело, була усунута у ході судового розгляду шляхом допиту у якості свідків понятих та слідчого, показання яких наводились вище, такий доказ не є отриманим внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини, що узгоджуєтя із висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 (провадження 13-3 кс 22).

Відповідно до ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 18.08.2022 р. (справа №591/3748/22, провадження №1-кс/591/2009/22) встановлено, що було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення огляду прибудинкової території поруч кв. АДРЕСА_7 , у ході якого виявлено та вилучено набої калібру 5х45 загальною кількістю 301 штука (т. справи 2, а.с.223).

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 09.09.2022 №СЕ-19/119-22/10194-БЛ, вилучені під час огляду прибудинкової території, розташованої поруч з квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , 202 (двісті два) предмети є бойовими припасами, військовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм зразка 1974 року, що придатні до стрільби та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів АК-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій (т. справи 3, а.с.3-5).

Інші матеріали кримінального провадження: витяги з ЄРДР, процесуальні рішення слідчих і прокурорів, у формі постанов, резолюцій та доручень, ухвали слідчих суддів тощо, долучені до судового провадження стороною обвинувачення, суд оцінює як такі, що не мають окремого доказового значення згідно ст. 84 КПК України, та не несуть інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у той же час у своїй сукупності доводять належність та допустимість досліджених судом доказів, та дотримання процесуальної процедури їх отримання, яка відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.

Аналізуючи подані стороною захисту у порядку доповнення судового розгляду згідно ст. 363 КПК України матеріали, а саме: роздруківки скріншотів місцевості із сервісу Гугл Мапс , роздруківки таблиць щодо спорядження військових зс рф, інші роздруківки скріншотів із новинно-інформаційних сайтів, роздруківки скірншотів щодо способу отримання та виду джипіес-координат з сервісу Гуг Мапс , скріншот із екрану монітора щодо спілкування текстовими повідомленнями між певними особами тощо, судом визнаються як такі, що прямо чи непрямо не підтверджують як існування, так і відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з огляду на вимоги ст.ст. 84,85 та 91 КПК України, а зі сторони захисту - можливість спростування таких обставин, а також не доводять суду існування інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому суд, приходячи до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.1 та ч.2 ст. 111 КК України, виходить із наступного.

Так, частина 1 статті 111 КК України (у редакції закону від 07.10.2014 р. №1689-VII, яка діяла до 06.03.2022 року) встановлює кримінальну відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Законом № 2113-ІХ від 03.03.2022 р., з 07.03.2022 р. статтю 111 КК України було викладено у новій редакції, згідно частини 2 якої настає кримінальна відповідальність особи за ті самі діяння (ч.1 ст. 111 КК України), вчинені в умовах воєнного стану.

Так, безпосереднім об`єктом державної зради є зовнішня безпека України, її суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність, обороноздатність, державна, економічна чи інформаційна безпека.

Видовим об`єктом цього злочину, є зовнішня та внутрішня безпеки України.

Відповідно до Закону України «Про національну безпеку» державна безпека - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від реальних і потенційних загроз невоєнного характеру.

Предметом державної зради є відомості, що становлять державну таємницю .

Існує три форми об`єктивної сторони цього злочину: перша форма державної зради - перехід на бік ворога, яка полягає в наданні безпосередньої допомоги державі, з якою Україна перебуває в умовах воєнного стану або збройного конфлікту, на кшталт переходу до ворога через лінію фронту; вступ до армії ворожої держави; участь за її завданням у бойових діях проти України; надання різної допомоги агентам такої держави та ін..

Друга форма державної зради - шпигунство, що виражається у передачі або збиранні з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю.

Третя форма - надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, яка полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави, чи з власної ініціативи. Допомога в проведенні підривної діяльності може виявлятися в сприянні резидентам (таємним представникам іноземних розвідок), укриття розвідника або його спорядження, вербування агентів для проведення підривної діяльності проти України тощо. Цією формою охоплюються і випадки, коли особа за завданням іноземних держав або їх представників організовує (або вчинює) на шкоду Україні будь-який інший злочин проти основ національної безпеки України (наприклад, диверсію, посягання на життя державного чи громадського діяча). У таких випадках відповідальність повинна наставати за сукупністю злочинів

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.111 КК України, характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації чи їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. Не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

При цьому дії обвинуваченого виразились у супроводженні на другий день військової агресії рф на власному автомобілі колони військової техніки рф з військовими зс рф, яка незаконно перетнула кордон Держави, здійснювала рух територією Сумської області у напрямку Чернігівської області, орієнтовно у кількості 120 одиниць техніки, якій останній вказував напрямок шляху руху, тим самим забезпечив безперешкодний проїзд повз місто Ромни, яке розташоване на складній географічній місцевості, в об"їзд траси Н07 у напрямку м.Прилуки , де розміщувалися підрозділи Збройних Сил України та Сил територіальної оборони Збройних Сил України, які безпосередньо здійснювали оборону Держави, тим самим сприяв швидкому та безперешкодному руху збройних формувань рф на територію Чернігівської області, створивши цим передумови для успішного проведення представниками російської федерації підривної діяльності.

Крім того, дії обвинуваченого, окрім вищевказаного, також виразились у зборі відомостей про розташування військової техніки, особового складу ЗС України та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії рф на території м.Ромни та Роменського району Сумської області , іх кількості та напрямків переміщення, та у подальшій передачі представнику збройних сил рф відомостей про розташування військової техніки, особового складу ЗС України та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії рф, у виді інформації про озброєння та координат розташування особового складу, військової техніки та складів зброї Збройних сил України та інших військових формувань, отримання від представника зс рф завдань щодо подальшого збору інформації про розташування та чисельність особового складу підрозділу Збройних сил України

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 у своїй сукупності повністю охоплюються диспозицією ч.1 та ч.2 ст.111 КК України у відповідних редакціях закону про кримінальну відповідальність.

На свідомий та добровільний характер дій ОСОБА_6 з надання ним допомоги рф у проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, вказує саме характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку цих дій.

Доводи обвинуваченого про те, що він, здійснюючи супровід колони військової техніки зс рф діяв під примусом військових рф, у зв"язку із загрозою його життю та здоров"ю, загрозою застосування до нього зброї, спростовуються дослідженими судом доказами та показаннями свідків у їх сукупності, з яких встановлено, що ОСОБА_6 діяв на другий день збройної агресії рф спокійно, вільно пересувався містом та займався своїми справами, маючи реальну можливість запобігти прямій зустрічі із збройними формуваннями рф, які наближались до місця його зупинки навпроти автозаправної станції, залишався на місці, хоча інші громадяни поруч із ним зі шляху руху колони збройної техніки рф швидко залишали місцевість, сідаючи за кермо автомобіля ОСОБА_6 поводив себе спокійно та без поспіху, військові зс рф зброю на нього не спрямовували, хоча тримали при собі, жоден із допитаних свідків не підтвердив версію примусу обвинуваченого до вчинення дій, який при них також вів себе спокійно, знаходився поряд із військовими рф вільно, мав можливість користуватись телефоном, навпаки пояснював свідкам, щоб вони не хвилювались, бо військові рф не завдадуть їм шкоди, при цьому для стороннього спостерігача діяв злагоджено із військовими рф.

Доводи обвинуваченого про те, що військові зс рф використали його автомобіль для здійснення розвідки шляху, зокрема щодо відсутності попереду ЗС України чи інших перешкод для руху, також не знаходять під собою логічного обгрунтування, оскільки у такому випадку у військових рф відсутня потреба залишати власника-водія такого автомобіля поруч із собою в салоні авто, а тим більше залишати власника і його автомобіль на території Чернігівської області під приводом "закінчення палива", однак повертаючи власнику ключ від авто та мобільний телефон,при цьому маючи можливість заправити автомобіль у селищі Талалаївка, через яке здійснювався рух автомобіля, що на зворотньому шляху, з його слів, і зробив ОСОБА_6 .

Версія подій обвинуваченого щодо того, що до його акаунту у месенджері "Телеграм" отримала доступ невідома йому особа, оскільки його телефон декілька раз у період з березня 2022 р. оглядався іншими особами, поліцією та ТРО, використовувався із іншою сім-картою військовими рф, а письмові та електронні докази, на яких містяться скріншоти спілкуванням повідомленнями між акаунтом "Телеграм" та іншим невідомим абонентом, якими передаються певні координати, можуть бути підроблені простим графічним редактором, не містять реквізитів електронного документа, та такі дії у сукупності певного кола осіб спрямовані на його компрометацію та усунення від кола певних матеріальних інтересів не знайшли у ході судового розгляду підтвердження, у той же час у повній мірі спростовуються сукупністю доказів з матеріалів кримінального провадження, зокрема заходів, проведених у порядку НСРД та тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку, а тому розцінюються судом як обрана позиція захисту обвинуваченого, виходячи з наступних висновків.

Так, висунуте припущення обвинуваченого, щодо того, що до його акаунту у месенджері "Телеграм" отримала доступ якась інша особа, яка використовуючи інший невідомий мобільний пристрій від імені його акаунту могла надсилати повідомлення через месенджер "Телеграм" із гелокаційними даними та інше компрометуюче спілкування на номери телефону із індексом країни рф, у такому випадку є взаємовиключним до твердження обвинуваченого і його захисника, про імовірну можливість спеціалістів чи простих компю"терних користувачів створити докази про таке саме листування у виді електронних документів, скріншотів із них, зокрема у форматі, що отримано в ході проведення НСРД, долучених у якості доказів, однак без обов"язкових для електронного документа мета-даних, та без розкриття методики їх отримання та дослідження.

У кожному із окремих наведених випадків така особа, яка має намір діяти на шкоду інтересам обвинуваченого, маючи доступ до акаунту в "Телеграм" ОСОБА_6 не матиме необхідності штучно створювати чи підробляти докази щодо такого листування, у іншому ж, маючи намір на штучне створення доказів винуватості ОСОБА_6 , не матиме потреби у реальному отриманні доступу до вказаного акаунту.

При цьому основположним у цих двох версіях сторони захисту є існування певної особи чи групи осіб, мотивом дій яких є усунення ОСОБА_6 із кола своїх інтересів, зокрема фінансових, у будь який спосіб, однак при цьому обвинуваченим до відома суду не було доведено про рід своїх офіційних чи неофіційних занять, за рахунок яких він отримує дохід чи має інші матеріальні блага, та якій категорії таких осіб він створює "конкуренцію", оскільки у ході судового розгляду обвинувачений почергово вказував на громадських активістів м.Ромни, керівництво міста, працівників райвідділу поліції, військових місцевої ТРО і наприкінці співробітників Служби безпеки

Зважаючи на наведені висновки суду, заперечення ОСОБА_6 про непричетність до вчинення злочину за ч.2 ст. 111 КК України, яка оцінена у розрізі відсутності логічного взаємозв"язку у висунутій обвинуваченим версії подій, суд такі показання оцінює як обрану позицію захисту, спрямовану на зародження у суду сумнівів щодо дійсності обставин та доказів із кримінального провадження, схиляння позиції суду при їх оцінюванні на свою користь тощо.

Щодо доводів захисту про недопустимість електронних документів у якості доказів, отриманих за результатами проведення НСРД, зважаючи на неможливість їх ідентифікації, встановлення їх цілісності та достовірності, то судом такі доводи визнються неспроможними з огляду на наступне.

Суд щодо оцінки таких доводів виходить із того, що електронні файли з листуванням, отримані у порядку НСРД є електронними документами в розумінні пунктів 1, 3 ч. 2 ст. 99 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 99 цього Кодексу документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. За приписами ч. 3 цієї статті оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року в справі № 554/5090/16-к (провадження № 51-1878кмо21) розтлумачено порядок оцінки електронного доказу та його допустимості. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 256 КПК України протоколи НСРД, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

Гарантією захисту законних прав та інтересів сторін у кримінальному провадженні є встановлені ст. 266 КПК України вимоги про те, що технічні засоби, застосовані під час проведення НСРД, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду.

За наявності відповідних підстав первинні носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом.Необхідність дослідження первинного електронного документу (цифрового файлу) може виникнути у разі наявності обґрунтованих сумнівів в достовірності інформації (ознак зміни чи втручання до змісту файлу).

Обґрунтовані сумніви в достовірності інформації мають бути об`єктивними та аргументованими, з огляду на обставини конкретного кримінального провадження. Таким чином твердження сторони захисту щодо можливого здійснення технічного втручання і редагування електронних файлів, або їх штучного створення, недостовірності відображеної на них інформації, мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів чи переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі або обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в кримінальному процесі. Об`єктивних даних про такі факти суду стороною захисту не надано.

При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 246 КПК України НСРД є різновидом слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, а тому відомості про назви та характеристики технічних засобів, які застосовувалися при їх проведенні, обґрунтовано не наведені в протоколах за результатами НСРД. Такий висновок відповідає позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеній в постановах від 07 жовтня 2020 року (справа № 725/1199/19), від 20 травня 2020 року (справа № 585/1899/17), від 22 жовтня 2021 року (справа № 487/5684/19).

Відповідно до пунктів 4.5.1 та 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Центрального управління Служби безпеки України від 23.12. 2020 року № 383 (в редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій), до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки: устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. Враховуючи, що відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, є державною таємницею і стосуються не тільки цього кримінального провадження, їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці, поняття і ознаки яких визначені в Законі України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України».

Отже, право обмеження стосовно розкриття у кримінальному провадженні відомостей, визначених ст. 246 КПК України, обумовлено віднесенням їх до державної таємниці та потребою зберігати таємні методи розслідування злочинів за відповідними дорученнями оперативним підрозділом СБУ.

Не зазначення в протоколах НСРД технічних засобів та методів, які використовувалися під час проведення НСРД, не ставить під сумнів належність та допустимість як доказів протоколів НСРД та доданих до них електронних доказів, з огляду на положення статей 85 - 87 КПК України, адже їх збирання й закріплення відбулося без порушення гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку, вони походять із належного процесуального джерела, отримані належним суб`єктом, у належному процесуальному порядку з належним оформленням джерела фактичних даних.

Крім того, оцінюючи у сукупності докази з матеріалів кримінального провадження за епіздом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у сукупності із запереченням обвинуваченого щодо причетності до такого діяння та доводами захисника про очевидну недопустимість доказів внаслідок порушення процедури їх отримання, суд керується наступним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України) (абзац 8 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України (абзац 9 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання (абзац 10 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

Виходячи із того, що судом не було встановлено такої сукупності обставин, які б свідчили про виявлення порушення процедури проведення слідчої дії невідкладного огляду, яке неможливо усунути на основі інших доказів, як не встановлено існування Конвенційних порушень та/або конституційних прав і свобод людини про проведенні слідчої дії, то з огляду на сукупність доказів у провадженні, що доводять причетність ОСОБА_6 до вчинення дій за ч.1 ст. 263 КК України, а саме по собі не визнання винуватості особою, із посиланням на провокацію з боку правоохоронних органів, будь-якими іншими обставинами чи доказами до відома суду стороною захисту не доведена.

У зв`язку із викладеним, аналізуючи сукупність доказів у матеріалах провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дає суду прийти до висновку, що вина у пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні за статтями КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом, яка випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

Таксим чином суд приходить до висновку що кримінально-карані дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано стороною обвинувачення:

- за ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону України від 07.10.2014 р. №1689-VII, яка діяла до 06.03.2022 року), як умисне вчинення діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога та надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- за ч. 2 ст. 111 КК України (у редакції Закону України № 2113-ІХ від 03.03.2022 р., що діє з 07.03.2022 р.) як умисне вчинення діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога та надання іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 263 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно з частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" розяснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У зв`язку із зазначеним, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним сукупності тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за кваліфікацією ст. 12 КК України, сукупні обставини їх вчинення і наявність між вчиненими злочинами часового та сутнісного взаємозв`язку, умисний протиправний характер діянь, форму й ступінь вини ОСОБА_6 , мотивацію даних кримінальних правопорушень, характеризуючи дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений є раніше не судимим у порядку ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває та не перебував, за адресою реєстрації у Миколаївській області характеризується сукупно негативно, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, не одружений зі слів проживає у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_37 , 2004 р.н., з 2020 року, станом на який остання не досягла 18-річного віку, однак інших сталих соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, відомостей щодо виду та способу свого матеріального забезпечення, отримання доходу, а також можливих джерел його походження до відома суду не довів, неповнолітніх осіб на утриманні не має, стан здоров`я має задовільний та скарг з цього приводу не висував, особистого критичного чи оціночного ставлення щодо військової агресії рф у сукупності, або за окремими епізодами не висловлював.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_6 - судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у нижніх межах санкції статей КК України, за якими визнається судом винним, з додатковим покаранням у виді конфіскації сього майна окрім забороненого законом, що визнється судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України та рекомендаціям, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. правоій позиції, викладений у Постанові ККС ВС від 16.05.2023 р у справі за № 758/10499/21 тощо.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, враховуючи продовження існування ризиків та із урахуванням даних про особу, слід залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню після набрання вирокои чингості

Цивільний позов у провадженні не заявлявся

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 394-395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України (у редакції Закону України від 07.10.2014 р. №1689-VII, яка діяла до 06.03.2022 року) і призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, крім житла.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України (у редакції Закону України № 2113-ІХ від 03.03.2022 р., що діє з 07.03.2022 р.) і призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, крім житла.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна, крім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою. без визначення застави - залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дати його фактичного затримання, з 17 серпня 2022 року.

Зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у період з 17 серпня 2022 року та до набрання вироком законної сили включно, згідно ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

мобільний телефон марки Iphone 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 із встановленою сім-картою номеру мобільного телефону НОМЕР_26 , автомобіль марки BMW Х5, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору, ключі від автомобіля марки BMW, свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_33 , сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 № НОМЕР_34 , грошові кошти у сумі 2400 доларів США - конфіскувати в дохід держави, скасувавши арешт після набрання вироком законної сили;

190 патронів калібру 5,45*39 мм зразка 1974 року та 12 гільз, банківську картку «ПриватБанку», ніж розкладний чорного кольору - знищити, скасувавши їх арешт після набрання вироком законної сили - знищити;

флеш-накопичувач марки Kingston об`ємом 32 Gb, серійний номер KN003795996 із трьома відеозаписами з камер спостереження в м. Ромни Сумської області за 25.02.2022, оптичний диск DVD-R об`ємом 4,7 Gb марки Verbаtim, на якому записано 36 відеофайлів з телефону ОСОБА_20 - залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження;

Паспорт гр. України ОСОБА_6 , серія НОМЕР_27 , ідентифікаційний код ОСОБА_6 № НОМЕР_28 (копія), посвідчення № НОМЕР_29 на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію т.з. ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_30 № НОМЕР_31 , посвідчення водія НОМЕР_32 ОСОБА_6 , талон НОМЕР_36 до посвідчення водія НОМЕР_32 ОСОБА_6 ,- передати до установи утримання особи обвинуваченого, скасувавши їх арешт після набрання вироком законної сили;

Флеш-накопичувач 4 Gb s/n MMB3RO4GUACA-MG, гаманець чорного кольору, годинник наручний «Ingersoll» - знищити, скасувавши їх арешт після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений на житловий будинок, загальною площею 76,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_8 , та земельну ділянку площею 0,0612 га за адресою: АДРЕСА_8 , що належать ОСОБА_6 , залишити чинним до набрання вироком законної сили.

Судові витрати за проведення судово-балістичної та судової компютерно-технічної експертизи, у сумі 3398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) гривень 04 копійки стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту його фактичного отримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2