Справа № 589/854/19
Провадження № 1-кп/589/51/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представників потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Шостка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

29.09.2018 близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2106» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги вул. Воронізька м. Шостка Сумської області в районі перехрестя з вул. Ушакова м. Шостка, Сумської області, ОСОБА_4 при виявленні мопеда "Suzuki Lets", під керуванням ОСОБА_9 , який знаходився попереду в нерухомому стані та мав намір здійснити маневр лівого повороту, про що свідчив ввімкнений лівий покажчик повороту, проявив неуважність, почав виконувати об`їзд вказаного мопеду з виїздом на зустрічну смугу, хоча повинен був відмовитися від виїзду на зустрічну смугу руху на перехресті для об`їзду, оскільки водій мопеду відновив рух з виконанням маневру лівого повороту. В результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів на перехресті, на зустрічній смузі руху, відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2106», та водій мопеду ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми - осередкованого крововиливу в м`які тканини скроневої ділянки голови зліва і відповідно йому - перелом скроневої кістки зліва з переходом на основу черепа; протиударні «плямисті» крововиливи під м`яку мозкову оболонку та забій головного мозку в ділянці звивин правої скроневої частки. Синці (2) в області зовнішнього кута лівого ока і на лівій щоці. Набряк головного мозку. Переломи 4-7 ребер зліва по задньопаховій лінії. Садна на носі (2), підборідді (1). Рани (2) на задніх поверхнях лівого і правого ліктьових суглобів. Смерть ОСОБА_9 настала від набряку головного мозку, в результаті важкої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку. Вказана черепно-мозкова травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між тяжким тілесним ушкодженням та настанням смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 14031/19190 від 31.08.2021 ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2106» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

14.6. Обгін заборонено:

а) на перехресті.

Порушення водієм ОСОБА_4 пунктів 10.1, 14.6 а) Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, зазначив, що вказане кримінальне провадження є змовою проти нього, і всі причетні будуть покарані, зокрема, за це відповість прокурор, потерпілий та його адвокат, з якими він «розбереться». Зазначив, що 29.09.2018. близько 9 год. ранку він їхав на автомобілі ВАЗ 2106, яким користується за довіреністю, по вул. Воронізький в м. Шостка в сторону смт Вороніж. Перед ним їхало ще два автомобілі з дистанцією близько 25-30 м. Проїхавши повз магазин «Норма», що на перехресті, обвинувачений побачив, як на відстані близько 60 м з правого краю дороги стоїть мопед з ввімкненим покажчиком лівого повороту. Як зазначає обвинувачений, водій мопеда надав перевагу двом автомобілям, що їхали попереду, а потім прямо перед ним, приблизно за 10 м, різко почав повертати вліво, чим створив аварійну ситуацію. Обвинувачений одразу відреагував на дану дорожню ситуацію, застосувавши гальмування та вивернувши кермо в попутному напрямку з мопедом аби уникнути зіткнення. При цьому, за словами обвинуваченого, водій мопеду жодним чином не відреагував на автомобіль, продовжував їхати в обраному напрямку, доки не відбулось зіткнення. Від удару автомобіля, водій мопеда впав на асфальт, до нього підбіг чоловік, як потім виявилось, то був син цього чоловіка, який притримував потерпілого в напівсидячому положенні, при цьому останній був в свідомості, розмовляв. ОСОБА_4 пояснює, що він зробив все можливе аби уникнути зіткнення, в той день була мжичка, асфальт був вологим та від різкого гальмування машину могло занести, при цьому водій мопеда керував однією рукою, оскільки в іншій тримав квіти, крім того водій мопеда був без шолома. Зіткнення відбулось приблизно на середині дороги, близько 20 см від роздільної лінії (на зустрічній смузі руху), удар прийшовся на правий бік автомобіля. Додатково пояснив, що поряд з ним в машині сиділа його знайома ОСОБА_10 , вона ж викликала швидку, також інші люди телефонували. Крім того, зазначив, що покази одразу після ДТП він надавав у шоковому стані, а тому не пам`ятав розташування учасників, вже в подальшому все проаналізував та зорієнтувався. Також зазначив, що відеореєстратор він не чіпав, нічого не видаляв, він взагалі не знав, що той погано працює і записує не все. Вважає, що у даному ДТП він не винен, а тому перед потерпілим він не вибачався, матеріальної допомоги на лікування не надавав. Навпаки у ДТП винен загиблий, який в такому похилому віці керував мопедом, ще й однією рукою, в затемнених окулярах і без шолому. Також винен син загиблого - потерпілий по справі, який відпустив батька їхати на мопеді. Крім того, ОСОБА_7 , коли прибіг на місце ДТП, то відразу схопив квіти, які під час керування тримав в руках водій мопеда, і викинув їх у кущі. Тому, оскільки його (обвинуваченого) вина у ДТП відсутня, а винен потерпілий по справі, який ще й хоче нажитись на смерті батька, то це він буде звертатись з позовом до потерпілого щодо стягнення з нього моральної шкоди на його (обвинуваченого) користь.

Представник потерпілого ОСОБА_7 під час допиту пояснив, що в той день вони з батьком ( ОСОБА_9 ) домовились піти на кладовище, бо було день народження його покійної матері. При цьому він пішов раніше пішки, а батько обіцяв приїхати згодом на мопеді. Підходячи до кладовища, ОСОБА_7 почув звук батькового мопеду, а потім почув звук удару. Озирнувшись, він побачив, що на дорозі збили його батька. Одразу побіг до нього, той лежав обличчям до низу, перевернув його та тримав в напівсидячому положенні. З вух та носа у батька йшла кров, в подальшому лікарі пояснили, що стався сильний крововилив. Представник потерпілого зазначає, що мопед при цьому лежав на зустрічній смузі руху з ввімкненим показником лівого повороту, при цьому обвинувачений намагався його відтягнути в сторону, однак, він сказав йому цього не робити, не чіпати мопед. Викликали швидку, батька забрали до лікарні, де він через п`ять днів помер від отриманих травм. При цьому, обвинувачений не приніс своїх вибачень, матеріальної допомоги ані на лікування, ані на поховання не надав. Додатково зазначає, що не згоден з висновком експерта щодо того, що його батько порушив ПДР, вважає, що у нього не було перешкод для виконання маневру повороту. При цьому, як водій з більш ніж 30 річним стажем та стажем керування підрозділом по ремонту автотехніки, переконаний, що причиною ДТП стала саме неуважність обвинуваченого, а також несправність його транспортного засобу, а саме: на одну вісь його автомобіля були встановлені шини з різним малюнком протектора, за таких обставин експлуатація транспортного засобу забороняється, а також проблеми з гальмами, оскільки гальмівний шлях преривався, крім того, під час огляду авто він бачив, що з переднього правого колеса авто витікала гальмівна рідина. Зауважив, що звук гальм він чув вже після звуку удару. Додатково пояснив, що на час аварії дощу не було, дощ почався вже після ДТП. При цьому супутниця, яка була з обвинуваченим в авто, бігала по дорозі і просила всіх звернути увагу на сліди гальмування авто. Якби асфальт був вологий від дощу, ніяких би слідів не залишилось. Того дня батько мав гарне самопочуття, на слух ніколи не скаржився, носив окуляри, в яких добре бачив, скло окулярів дійсно було ніби затемнене, але це не сонцезахисні окуляри, а такі лінзи, на якість зору це не впливало. Їздив батько дуже акуратно, зі швидкістю не більше 15-20 км/год. Просить задовольнити позов та призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , співмешканка обвинуваченого, суду пояснила, що близько 9:10 год. 29.09.2021 вони з обвинуваченим їхали на машині по вул. Воронізька, в напрямку смт Вороніж. При цьому вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Швидкість автомобіля була невеликою, близько 30-40 км/год. З правої сторони біля узбіччя їхав мопед, яким керував дідусь без шолому, в темних окулярах, тримаючи при цьому в одній руці квіти (декілька штук), він пропустив декілька автомобілів, що були попереду, а потім під кутом 90 градусів перед самим автомобілем обвинуваченого почав повертати вліво в бік кладовища, при цьому на мопеді був ввімкнений якийсь світловий показчик, однак, який саме - свідок не пам`ятає. ОСОБА_4 , аби запобігти зіткненню, почав різко гальмувати (що її кинуло спочатку вперед, а потім відкинуло назад) та вивертати кермо вліво, попри це, все ж таки правим переднім крилом зачепив мопед. Від удару водій мопеда впав на асфальт, до нього майже одразу підбіг чоловік (син водія мопеду), трохи підняв потерпілого, останній був у свідомості та скаржився на біль у нозі. На асфальті та на потерпілому була кров. Свідок зазначає, що вона викликала швидку допомогу та вони з ОСОБА_4 залишалися на місці, чекали на її прибуття. Син дідуся кричав на них, що вони вбивці. Потім взяв квіти, що лежали біля мопеду, і викинув їх в кущі. Свідок повідомила, що того ранку була похмура погода, мжичка, вже згодом - після ДТП - пішов дощ.

В подальшому, під час повторного допиту, свідок ОСОБА_10 повідомила, що з нею проводилось два слідчі експерименти з різницею в декілька місяців. Протоколи слідчих експериментів вона підписувала, не сильно вчитуючись в зміст.

Разом з тим, зазначила, що перший слідчий експеримент є більш достовірним, бо коли його проводили - дорожнє покриття було гарно видно, асфальт був чистий, обстановка відповідала тій, що була під час ДТП, і вона краще орієнтувалася, а під час другого слідчого експерименту, який проводили взимку, узбіччя і дорога були закидані снігом, тому, напевно, і є різниця в її показах.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що була осінь (точний день свідок не пам`ятає), він був у дворі свого будинку АДРЕСА_2 , почув звук гальм та удар. Вийшов аби подивитись, що сталося. Побачив що на проїзній частині, за 100 м від його дому, лежить мопед в зустрічному напрямку смт Вороніж, з мопеда витікало мастило Водій мопеда був приблизно на відстані двох метрів від мопеда, у нього на голові була кров, також на асфальті поблизу лежали квіти - червоні гвоздики та окуляри для зору. Поряд з потерпілим був чоловік, який його підтримував в напівсидячому положенні, потерпілий перебував у свідомості. Автомобіль ВАЗ стояв під кутом в напрямку смт Вороніж. Він перебував на місці події до приїзду швидкої допомоги та поліції, після чого пішов додому. Зазначив, що поки він перебував на місці ДТП, ані мопед, ані квіти ніхто не чіпав, погода була похмурою, мрячив дощ, асфальт був вологий, однак, видимість була нормальною. Також зазначив, що зі свідком ОСОБА_10 він працює в одній установі, але в її підпорядкуванні він не перебуває.

Також свідок ОСОБА_12 , фельдшер швидкої допомоги, суду пояснив, що він прибув на виклик на місце ДТП у складі бригади медиків. Потерпілий був у важкому стані, його свідомість була сплутана, налагодити мовленнєвий контакт з ним не надавалось можливим. Його підтримував у напівсидячому положенні якийсь чоловік. Потерпілий перебував в стані сопору, що характеризується втратою довільної та збереженням рефлекторної діяльності, тобто потерпілий не міг відповідати на питання, повідомити про своє самопочуття, проте реагував рухами на больові подразники. У нього з вух йшла кров, що давало підстави вважати, що має місце черепно-мозкова травма, що в подальшому і підтвердилось. Оглянувши потерпілого на місці, його забрали до карети швидкої допомоги, де вже навали допомогу. За словами свідка, з точки зору медицини, при ДТП не бажано чіпати потерпілого, не знаючи характеру ушкоджень. Свідок пояснив, що точно не пам`ятає чи були опади, коли вони виїжджали на виклик , однак, з огляду на те, що його одяг був сухим, робить висновки, що дощу не було.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснив, що в цьому кримінальному провадженні він проводив три експертизи: транспортно-трасологічну, авто-технічну від 20.02.2019 та експертизу технічного стану транспортного засобу. Так, експерт стверджував, що дійсно на одній осі автомобіля обвинуваченого були встановлені шини з різним малюнком протектора. Хоча за цієї обставини й забороняється експлуатація транспортного засобу, однак, у даному випадку, це не вплинуло суттєво на ДТП. Навіть за умови дотримання цього правила, наслідки були б такими ж. Лише порушення обвинуваченим п. 12.3 ПДР знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП. Експерт стверджує, що зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху, однак, визначити таке місце у вигляді точки, за даних обставин не надалось можливим. У даній дорожній ситуації водій мопеда мав дотриматись вимог п. 10.1, 10.4 ПДР, зокрема, впевнитись в безпечності свого маневру. Не виконавши цих вимог, водій мопеда створив аварійну ситуацію, у зв`язку з чим сталася ДТП. Тобто водій мопеда першочергово допустив порушення, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з подією ДТП. Експерт зазначив, що ним також була перевірена і гальмівна система автомобіля, однак, сумнівів у її несправності не виникло, пошкоджень вона не мала. Зауважив, що слід від гальмування не завжди відображається, це залежить від дорожнього покриття. Те, що залишився один гальмівний слід на асфальтному покритті, не може свідчити про те, що автомобіль гальмував лише одним колесом. Експерт додатково пояснив, що висновки ним були зроблені на підставі вихідних даних, наданих слідчим. Він (експерт) не вправі самостійно обирати вихідні дані для експертизи. Також слідчий не ставив питання, де відбулось ДТП - на перехресті чи ні, тому цю обставину він не з`ясовував при проведенні експертизи.

Також судом були досліджені письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування:

-реєстрація повідомлення про ДТП з травмованим, згідно якого 29.09.2018 о 09-53 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 29.09.2018 о 09-52 за адресою: м. Шостка, вул. Воронізька, потерпілий : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз : відкрита чмт, перелом черепа?, знаходиться в реанімації. Пояснення: авто збило скутер, сталося приблизно о 09-10;

-рапорт помічника чергового Шосткинського ВП ГУНП від 04.10.2018 аналогічного змісту;

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 29.09.2018 з фототаблицями та схемою до нього. Огляд розпочато о 09 год. 45 хв., в похмуру дощову погоду, місце ДТП розташоване в районі буд. АДРЕСА_3 на правому узбіччі проїзної частини, на час огляду дорожнє покриття мокре, час доби світлий, відстань видимості з робочого місця водія- необмежена, об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху праворуч та ліворуч - невиявлено. Протоколом зафіксовано розташування транспортних засобів, слідів їх переміщення до огляду - не виявлено. Описана локалізація пошкоджень на них.

На лівому узбіччі та тротуарі розташовані два одинарні поверхневі сліди гальмування колес автомобіля, які закінчуються під передніми колесами автомобіля ВАЗ 2106. Початок правого сліду розташований на відстані 2,5 метра від лівого краю проїзної частини та 11.4 метра від орієнтира. Довжина сліду на ґрунтово- трав`яному покритті 5,2 метра, по бетонній тротуарній плитці 1,8 метра. Початок лівого сліду на відстані 3,8 метра від лівого краю проїзної частини та 10,5 метра від орієнтира, довжиною 4,5 метра.

З місця події було вилучено автомобіль, мопед та відеореєстратор з картою пам`яті з автомобіля;

Зі схеми до протоколу та фототаблиць до нього вбачається, що зіткнення відбулось на перехресті. (т.1 а.с. 90-97)

Протокол проведення слідчого експерименту від 18.10.2018 зі схемою до нього за участі ОСОБА_10 . Так, в ході слідчого експерименту на місці ДТП у присутності понятих ОСОБА_10 пояснила, що 29.09.2018 близько 09:20 години вона разом з ОСОБА_4 рухалися на його автомобілі по вул. Воронізька м. Шостка в напрямку смт. Вороніж з боку вул. Родини Кривоносів. Під час руху по вул. Воронізька вона побачила мопед, який перебував на проїзній частині в нерухомому стані в попутному напрямку. На мопеді був увімкнений покажчик лівого повороту.

Попереду них в попутному напрямку рухались легкові автомобілі, які об`їхали мопед з лівого боку. ОСОБА_4 також став об`їжджати даний мопед зліва. Під час об`їзду мопед став рухатись, повертаючи ліворуч. ОСОБА_4 прийняв вліво та застосував гальмування. Однак, так як відстань до мопеду була мала, сталось зіткнення правою передньою частиною автомобіля в передню ліву частину мопеда. Після зупинки автомобіля вони вийшли з автомобіля, і вона побачила, що мопед та водій мопеду, похилого віку чоловік, впали на проїзну частину. У водія мопеду на голові була кров. До даного чоловіка підбіг інший чоловік, який виявився його сином. Вона викликала швидку медичну допомогу. Через деякий час приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги, який забрав постраждалоґо до лікарні. ОСОБА_4 безпосередньо перед ДТП на стан свого самопочуття не жалівся. Проїзна частина безпосередньо перед та під час наїзду була вільною. ОСОБА_10 показала, що рухались вони по проїзній частині вул. Воронізька на відстані 4,8 метра від лівого края проїзної частини зі швидкістю 35 км/год. Перебуваючи на відстані 4,9 метра до орієнтиру та 4,8 метра від лівого краю проїзної частини, вона виявила мопед, який перебував на проїзній частині в нерухомому стані. На мопеді був увімкнений показник лівого повороту. Мопед в нерухомому стані перебував на відстані - метра від орієнтира та 5,5 метра від лівого краю проїзної частини. Автомобіль на початок руху мопеда ліворуч знаходився на відстані 4,8 метра від лівого краю проїзної частини та 1,0 метра від орієнтиру.

Реагуючи на початок руху мопеда ОСОБА_4 прийняв вліво та застосував гальмування. Чи рухався їх автомобіль в загальмованому стані на момент первинного контакту вказати не може. Гальмування автомобілю до зіткнення не відчувала, однак вказала, що бачила перед місцем зіткнення сліди гальмування. Вказати, де саме розташовувались сліди гальмування, може. Мопед з моменту початку руху до моменту зіткнення подолав відстань 2,7 м: постійно зміщуючись вліво.

Місце зіткнення перебуває на відстані 5,8 метра від орієнтира та 3,8 метра від лівого краю проїзної частини.

Задня частина останнього попутного автомобіля рухалась на відстані 6,0 метра від них

Водій мопеду рухався без мотошолома.

Зі схеми до протоколу вбачається, що зіткнення відбулось на перехресті. Зауважень до протоколу не надходило. ( т. 1 а.с. 98-99)

Протокол слідчого експерименту від 18.10.2018 зі схемою до нього за участі ОСОБА_7 так, на місці ДТП у присутності понятих ОСОБА_7 пояснив, що 29.09.2018 близько 09:20 годин, він йшов пішки на міське кладовище, де повинен був зустрітись з батьком ОСОБА_9 . Батько на кладовище повинен був їхати на своєму мопеді «Сузукі». Підходячи до кладовища, він почув звук працюючого двигуна мопеда та зрозумів, що це їде батько. Повернувся подивитись на батька та побачив, як відбувається зіткнення передньої правої частини автомобіля ВАЗ 2106, білого кольору, в ліву сторону мопеда під керуванням його батька. Зіткнення відбулось в районі центру проїзної частини. Від зіткнення мопед та батько впали на проїзну частину автомобіль ВАЗ 2106 зупинився на лівому

На час ДТП опадів не було, погода була похмура, проїзна частина була суха. Після ДТП пішов дощ. На час виявлення ДТП на проїзній частині нікого не було, тобто перешкод для руху автомобіля ВАЗ 2106 та мопеда під керуванням батька не було.

ОСОБА_7 показав, що спостерігав за ДТП, перебуваючи на лівому узбіччі. Спостерігав саме зіткнення автомобіля ВАЗ 2106 та мопеда під керуванням батька. Як рухались данні транспортні засоби до зіткнення - не бачив. На час зіткнення швидкість руху автомобіля ВАЗ 2106, з яким відбулось зіткнення була 50 км/год.

Місце зіткнення розташоване на відстані 2,95 метра від лівого краю проїзної частини та 5,3 метра від орієнтиру. Вказати як саме розташовувався мопед на момент зіткнення та яка була швидкисть. мопеда до зіткнення не може.

Вказав на одиночний слід гальмування розташований на проїзній частині, який перебував на відстані 4,2 метра від лівого краю проїзної частини та 4,0 метра до орієнтиру довжиною близько 1,2 метра.

Пасажир автомобіля ВАЗ 2106 - жінка, казала, що на проїзній частині залишився слід гальмування колеса автомобіля, а також казала, щоб ніхто не затоптав сліди.

Також зазначив, що ніяких звуків гальмування він не чув.

Вказати чи застосовував водій автомобілю гальмування до наїзду, не може так як не спостерігав.

Зі схеми до протоколу вбачається, що ДТП мало місце на перехресті. ( т. 1 а.с. 103-104)

Протокол проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 зі схемою до нього за участі ОСОБА_4 . Так, на місці ДТП у присутності понятих ОСОБА_4 пояснив, що 29.09.2018 близько 09:20 години він разом ОСОБА_10 рухався на своєму автомобілі ВАЗ 2106 по вул. Воронізька м. Шостка в напрямку смт. Вороніж з боку вул. Родини Кривоносів. Після повороту на вул. Воронізька він завчасно виявив мопед, який перебував на проїзній частині в нерухомому стані в попутному напрямку. На мопеді був увімкнений покажчик лівого повороту.

Попереду його автомобілю в попутному напрямку рухались два легкових автомобіля, які об`їхали мопед злівого боку. Він також став об`їжджати даний мопед зліва. Під час об`їзду мопед став рухатись, повертаючи ліворуч. Він різко прийняв вліво та застосував гальмування. Однак, враховуючи те, що відстань до мопеду була мала, сталось дотичне зіткнення з правою передньою частини автомобіля в передню ліву частину мопеда. ОСОБА_4 показав, що рухався по проїзній частині вул. Воронізька на відстані 4,8 метра від лівого краю проїзної частини зі швидкістю 40 км/год. Перебуваючи на відстані 35,6 метра до орієнтиру та 4,8 метра від лівого краю проїзної частини прийняв вліво, для об`їзду мопеда зліва. Перебуваючи на відстані 19,65 метра до орієнтиру та 3,85 метра від лівого краю проїзної части став рухатись прямолінійно.

Мопед, перебуваючи на відстані 5,2 метра від лівого краю проїзної частині та 2,3 метра від орієнтира, почав рухатись ліворуч, при цьому його автомобіль знаходився на відстані 3,8 метра від лівого краю проїзної частини та 4,5 метра від орієнтиру.

Реагуючи на початок руху мопеда, він прийняв вліво та застосував гальмування. До зіткнення з мопедом автомобіль загальмуватись не встиг.

Мопед з моменту початку руху до моменту зіткнення подолав відстань 3,3 метра.

Місце зіткнення перебуває на відстані 5,2 метра від орієнтира та 3,15 метра від лівого края проїзної частини.

Задня частина останнього попутного автомобіля перебувала на відстані 27 метра від нього. Також ОСОБА_4 зазначив, що водій мопеду керував мопедом однією правою рукою. В лівій руці тримав квіти. Водій мопеду рухався без мотошолома, гальмування до зіткнення не застосовував.

Зі схеми до протоколу вбачається, що ДТП мало місце на перехресті. Зауважень до протоколу не було.( т. 1 а.с. 100-102)

Протокол проведення слідчого експерименту зі схемою до нього від 07.02.2019 за участі ОСОБА_4 , в ході якого останній розповів про обставини ДТП та показав на місці, що сталося. Зокрема, зазначив, що 29.09.2018 близько 09:20 год. він разом з пасажиром ОСОБА_10 , рухався на автомобілі ВАЗ 2106 по вул. Воронізька в напрямку смт Вороніж зі сторони вул. Родини Кривоносів з постійною швидкістю руху 40 км/год. Попереду, на значній відстані, завчасно побачив мопед, який стояв біля правого краю проїзної частини. На мопеді був увімкнений покажчик лівого повороту. Даний мопед випередили два легкових автомобіля. При наближенні автомобіля ОСОБА_4 до мопеда, останній раптово почав здійснювати поворот ліворуч (в сторону кладовища). Аби уникнути зіткнення, ОСОБА_4 також скерував автомобіль вліво та застосував гальмування. Однак, з урахуванням незначної відстані між двома транспортними засобами, уникнути зіткнення не вдалось. Удар прийшовся правою передньою частиною автомобіля в ліву бокову частину мопеда. Внаслідок удару водій мопеда впав на проїзну частину. ОСОБА_4 пояснив, що раніше надані ним покази щодо того, що мопед був розташований у своїй смузі руху ближче до центру, є невірними, через помилкове розуміння обвинуваченим суті питання, поставленого слідчим. На місці ДТП ОСОБА_4 показав напрямок, в якому рухався його автомобіль по правій смузі проїзної частини, на відстані близько 1,5 м від правого краю проїзної частини. Також показав розташування мопеду: на відстані близько 0,8 м від правого краю проїзної частини, з увімкнений покажчиком лівого повороту. Вказав, що попереду його автомобіля рухались ще два легкові автомобілі, які випередили мопед. При цьому останній автомобіль рухався на відстані близько 27 м від автомобіля обвинуваченого з такою ж швидкістю. При наближенні до вказаного мопеду, приблизно за 0,5 м до нього та за 1,5 м до правого краю проїзної частини, мопед раптово почав рухатись ліворуч, виконуючи поворот. Внаслідок чого обвинувачений був змушений застосувати гальмування, при цьому водій мопеда гальма не застосував. Показав місце зіткнення, що відбулось на відстані 5,2м від орієнтира (позначений початок розташування маслянистих плям) та 3,05м від лівого краю проїзної частини, при цьому його автомобіль зупинився на відстані декількох метрів на лівому узбіччі. Зауважив, що з моменту початку руху до контактування з автомобілем, мопед подолав близько 4,5м, вказав на траєкторію руху мопедом цієї відстані, яку статист на мопеді подолав за: 3,0с; 3,2с; 3,2с.

Зі схеми до протоколу вбачається, що ДТП відбулось на перехресті. Зауважень до протоколу не було. ( а.с. 1 т. 105-107)

Протокол проведення слідчого експерименту від 07.02.2019 зі схемою до нього за участі свідка ОСОБА_10 , в ході якого остання розповіла про обставини ДТП та показала на місці, що сталося. Так, зазначила, що пояснення, надані нею в ході слідчого експерименту 18.10.2018, не є цілком вірними. Зокрема, місце контактування автомобіля та мопеда є іншим, а саме: показала, що мопед в нерухомому стані, з увімкненим лівим покажчиком повороту, стояв на відстані 1,9 м від орієнтира та 0,9 м від правого краю проїзної частини. Місце зіткнення розташоване на відстані 5,3 м від орієнтира та 3,3 м від лівого краю проїзної частини. З моменту початку руху до зіткнення мопед подолав відстань 5,6 м. Також вказала, що автомобіль обвинуваченого рухався прямолінійно на відстані 2,2 м від правого краю проїзної частини зі швидкістю 40 км/год. ОСОБА_4 з моменту початку руху мопеда вліво, одразу спрямував автомобіль вліво та застосував гальмування. Свідок продемонструвала траєкторію руху мопеда та його темп, з моменту початку руху до моменту зіткнення та статист на мопеді подолав вказану відстань за зазначеною траєкторією за: 3,0с; 3,0с; 2,9с. При цьому в ході слідчого експерименту свідок не змогла вказати: де перебував автомобіль на час виявлення мопеду, який стояв; де перебував автомобіль на час початку руху мопеда; де саме ОСОБА_4 застосував гальмування; чи встиг автомобіль загальмувати до контактування з мопедом; на якій відстані попереду рухались попутні автомобілі.

Зі схеми до протоколу вбачається, що ДТП відбулось на перехресті. ( т. 1 а.с. 108-110)

Висновок судово-медичної експертизи № 178 від 11.10.2018, згідно якого при знаходженні ОСОБА_9 83 років, в умовах лікарні встановлено: важкий стан, клініка забія мозку важкого ступеню, перелом кісток черепу, субдуральна гематома зліва(120мл), травматичний субарохноідальний крововилив, перелом 4-7 ребер зліва, пневмоторакс зліва, забійна рана ділянки правого ліктьового суглобу, прогресуюче погіршення стану з наростаючою серцево-судинною недостатністю. Результат лабораторного дослідження крові на алкоголь № 274 від 29.09.2018г. 9.45. - не виявлений.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 83 років, встановлено:

А) Відкрита черепно-мозкова травма- осередкований крововилив в м`які тканини скроневої ділянки голови зліва і відповідно йому перелом скроневої кістки зліва з переходом на основу черепа: протиударні «плямисті» крововиливи під м`яку мозкову оболонку та забій головного мозку в ділянці звивин правої скроневої частки. Синці (2) в області зовнішнього кута лівого ока і на лівій щоці. - Набряк головного мозку.

Б). Переломи 4-7 ребер зліва по задньопаховій лінії. Садна на носі(2), підборідді(І). Рани(2) на задніх поверхнях лівого і правого ліктьових суглобів.

В). При судово-токсикологічній експертизі крові від трупу ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлений.

На основі вищевказаного експерт прийшов до наступних висновків:

1.Смерть ОСОБА_9 83 років, настала від набряку головного результаті важкої черепно-мозкової травми с переломом кісток черепа, крововиливами під оболонки головного мозку, забієм головного мозку. Відповідно меддокументації смерть . ОСОБА_9 настала 04.10.18. в 12 годин 00 хвилин.

2. Усі тілесні ушкодження, встановлені на трупі, виникли від місцевих ударних травматичних дій тупих твердих предметів, групові та індивідуальні ознаки яких в даних ушкодженнях не відобразилися. Відповідно з локалізації виявлених ушкоджень на тілі потерпілого можливо зробити висновок, що у момент ДТП він міг бути обернений до травмуючого його транспортного засобу лівою боковою поверхнею тіла. Черепно-мозкова травма виникла від місцевої травматичної дії зі значною силою удара тупого твердого предмета з переважаючою поверхнею зіткнення, прикладеного в ліву скроневу область голови, в напрямку удара зліва направо. Вказана черепно-мозкова травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя

3. Між тяжким тілесним ушкодженням та настанням смерті є прямий наслідковий зв`язок.

Переломи ребер несуть ознаки ушкоджень середньої тяжкості. Синці, садна та рани несуть ознаки легких тілесних ушкоджень.

При надходженні потерпілого до лікарні алкоголь в його крові не виявлений (№274 від 29.09.2018г. 9.45). (т. 1 а.с. 118-121)

Висновок автотехнічної експертизи від 12.11.2018 № 19/119/9-1/370е, згідно якого на момент огляду автомобіля ВАЗ -2106 р.н. НОМЕР_1 технічних несправностей робочої гальмівної системи та рульового керування, методами, які зазначені в дослідній частині не виявлено. Ходова частина автомобіля ВАЗ -2106 р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП знаходилась в несправному стані за рахунок встановлення на його задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, але в працездатному стані за рахунок можливості виконання своїх основних функцій. Несправність ходової частини автомобіля ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_1 у вигляді встановлення на його задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора виникла до дорожньо-транспортної пригоди; (т. 1 а.с. 124- 133)

Висновок автотехнічної експертизи від 20.02.2019 № 19/119/9-1/47е,

(вихідними даними для якої були дані слідчих експериментів з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , проведені 07.02.2019) згідно якого водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 в даній дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3, 31.1., 31.4 та 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху. За наданих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 мав можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. За наданих вихідних даних в діях водія автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 вбачається не відповідність вимогам пунктів 12.3, 31.1., 31.4 та 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху, з яких невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій мопеда «Suzuki Lets» в даній дорожній ситуації повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. За наданих вихідних даних водій мопеда "Suzuki Lets» мав можливість уникнути даної ДТП. За наданих вихідних даних в діях водія мопеда "Suzuki Lets» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, з яких невідповідності вимогам пункту 10. Правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП. Величині слідів юзу автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , виявлених під час огляду місця ДТП, відповідає швидкість руху 34.4 км/год; ( т. 1 а.с. 161-165)

Висновок автотехнічної експертизи від 15.11.2018 № 19/119/9-1/378е, згідно якого місце зіткнення автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 та мопеда "Suzuki Lets» знаходиться на зустрічній смузі проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 перед розташуванням на проїзній частині початку плям маслянистої рідини (на схемі позначено 1) але не далі ніж 5,3 м від рівня орієнтиру . Більш точно визначити розтащування місця зіткнення транспортних засобів експертним шляхом не надається можливим, оскільки виявлена в ході огляду місця пригоди слідова картина не містить в собі достатньої кількості інформативних ознак. На момент первинного контакту кут між умовними поздовжними осями автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 та мопеда «Suzuki Lets» становив 35 ± 10?, розгорнутий ліворуч відносно повздовжньої осі автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 ; ( т. 1 а.с. 188-196)

Відео записи з карти пам`яті з відеореєстратора «Gazer s510» з автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , на яких для перегляду доступні лише відеофайли з записами після ДТП, з яких вбачається, що автомобіль перебуває у нерухомому стані, розташований лобовим склом до узбіччя. Відеофайли з записами до ДТП та самого ДТП для перегляду недоступні;

Протокол огляду предметів від 10.11.2018, об`єктом огляду є відеореєстратор «Gazer s510», в якому перебуває карта пам`яті. При встановленні даної карти пам`яті до комп`ютера та при її відкритті - встановлено, що на ній маються 29 файлів. При відтворенні яких - відтворюється відеозапис, на якому видно лобове скло та капот автомобілю білого кольору, який не рухається. Попереду автомобіля розташовані земельна ділянка , вкрита травою, далі, на невеликій відстані, розташовані дерева, кущі та проглядаються якісь конструкції синього кольору. На відео в верхній частині екрану є дата та іде час, а саме: 2010/01/01.

З протоколу вбачається, що відеореєстратор та карта пам`яті, до проведення огляду перебували в полімерному спецпакеті прямокутної форми, в заклеєному вигляді, № 4510433. Упаковка не пошкоджена та забезпечує збереження предмету. (т.2 а.с.64)

Висновок комп`ютерно технічної експертизи від 20.12.2018 № 19/119/6-7/135е, в ході якої досліджувались відеореєстратор «Gazer s510» та карта пам`яті «Gazer microsd 4 Gb», вилучені з автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , та згідно висновку експертом було встановлено, що карта пам`яті знаходиться в робочому стані. На карті пам`яті виявлено серед видаленої інформації 231 відеофайл, серед наявної інформації 29 відеофайлів. Відповісти на питання чи придатна для використання за призначенням на дослідження карта пам`яті - виходить за межі компетенції експерта . Відповісти на питання - які характеристики виявлених файлів, які були зняті протягом дня, коли сталась ДТП - не є можливим, оскільки в питанні не зазначена дата ДТП. (т. 2 а.с. 65-70)

Крім того в ході судового розгляду судом були призначені автотехнічна та комп`ютерно-технічна експертизи:

Так, згідно висновку судової автотехнічної експертизи від 31.08.2021 № 14031/19190 (вихідними даними для якої були дані, зазначені в протоколі слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 18.10.2018) в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 14.6 а) Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо- транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 14.6 а) Правил дорожнього руху, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 14.6 а) Правил дорожнього руху та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій мопеда мопеда "Suzuki Lets» ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій мопеда "Suzuki Lets» ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія мопеда "Suzuki Lets» ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. (т. 2 а.с. 4-7)

Вказаний висновок став підставою для зміни обвинувачення.

Згідно висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 16.08.2023 № 21260 в ході якої досліджувались відеореєстратор «Gazer s510» та карта пам`яті «Gazer microsd 4 Gb», вилучені з автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , надана карта пам`яті MicroSD «Gazer» знаходиться в працездатному стані, але виконує свої функції не в повному обсязі. В області наявних та видалених даних побітової копії інформації з карти пам`яті MicroSD «Gazer» міститься 173 відеофайли формату «*.avi». За період, який визначений на відеореєстраторі як 2010.01.01 та 2009.12.31 (відповідно до ухвали) на карті пам`яті MicroSD «Gazer» відповідає 172 відеофайли. Зазначені файли та їх характеристики наведені у додатку А до висновку (диску DVD-R без назви білого кольору №DR5F60-5003).

У наданому на дослідження відеореєстраторі «Gazer S510» № інформація записується на змінний носій - карту пам`яті. Відеозаписів, створених в період часу з 23 години 31.12.2009 року до 02 годин 01.01.2010 року, у вбудованій пам`яті на відеореєстраторі не виявлено, через її відсутність.Остання дата модифікації файлу на карті пам`яті MicroSD «Gazer» є дата - 02.01.2010, та час - 05:40:30. При цьому слід зазначити, що дата та час запису може не відповідати показникам реальних дати та часу, оскільки ці показники налаштовуються при першому сеансі роботи пристрою користувачем та можуть змінюватись. Програмними засобами, наявними в розпорядженні експерта, встановити експертним шляхом спосіб видалення даних, а, відповідно, і дату та час видалених через стороннє втручання відеофайлів, з технічної точки зору не є можливим. В області видалених даних містяться відеофайли формату «.*avi», які було відновлено, скопійовано та записано да_оптичний носій інформації (диск DVD-R без назви білого кольору №DK5РбО-5 00,3), у вигляді Додатку А до даного висновку. ( т.2 а.с. 85-92)

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступних висновків:

Те, що подія ДТП відбулась на перехресті - беззаперечно доводиться схемами до протоколу огляду місця події та схемами до протоколів слідчих експериментів, проведених в т.ч. і за участі ОСОБА_4 , при цьому зауважень до цих схем під час їх складання він не мав.

Вказане спростовує твердження ОСОБА_4 що подія ДТП відбулась не на перехресті, а вже за його межами, а тому він не порушував п. 14.6 а) Правил дорожнього руху.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, слідчий неодноразово допитував свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , проводив за їх участі слідчі експерименти, при цьому при наданні вихідних даних для проведення експертизи надав перевагу даним слідчих експериментів, проведених з ними 07.02.2019, без обґрунтування такого свого рішення, та без обґрунтування підстав неврахування даних слідчих експериментів з ОСОБА_10 від 18.10.2018 та ОСОБА_4 від 27.11.2018.

Не зрозумілою є взагалі необхідність проведення повторних слідчих експериментів, оскільки обґрунтування такої необхідності в протоколах відсутнє.

При цьому, як вбачається з протоколів слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_10 від 18.10.2018 та ОСОБА_4 від 27.11.2018 перед зіткненням мопед був розташований на відстані 5,5 м (з пояснень ОСОБА_10 ) - 5,2 м (з пояснень ОСОБА_4 ) від лівого краю проїзної частини. Оскільки ширина проїзної частини 8 м (згідно протоколу огляду), таким чином мопед перед здійсненням повороту наліво займав крайнє ліве положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напряму, що відповідало вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху.

При такому розташуванні водій мопеда не створював перешкод для руху водія авто, оскільки останній був завчасно повідомлений про намір водія мопеду здійснити поворот наліво - про що сигналізував ввімкнений покажчик лівого повороту, і мав можливість продовжити рух, взявши вправо від мопеду, ближче до правого узбіччя, або зупинитись та надати можливість завершити водію мопеду поворот наліво.

Однак, всупереч вимогам п. 14 а) Правил дорожнього руху, обвинувачений почав здійснювати обгін мопеду на перехресті, що і призвело до зіткнення.

При цьому водій мопеду, зайнявши крайнє ліве положення, починаючи поворот наліво, безсумнівно розраховував на дотримання водієм авто п. 14 а) Правил дорожнього руху, а, тому, посилання захисту на те, що першим порушення Правил допустив водій мопеду, а отже вина ОСОБА_4 відсутня, - неспроможні, а посилання на необхідність врахування висновку ВСУ від 05.11.2015 - безпідставні.

Суд приходить до висновку, що саме дані слідчих експериментів від 18.10.2018 та 27.11.2018, та висновок судової автотехнічної експертизи від 31.08.2021 є належними і допустимими доказами, оскільки вказані експерименти проводились невдовзі після події ДТП, коли спогади про подію ще не змінились за спливом часу.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_4 що він спочатку надав невірні покази, бо перебував в шоковому стані, а вже потім згадав все, як було, оскільки останній неодноразово зазначав, що в нього значний стаж водія і він завжди чітко слідкує за дорогою та пам`ятає подробиці.

Крім того, свідок ОСОБА_10 зазначила, що слідчий експеримент, який проводився з нею восени 2018 - є більш достовірним, оскільки вона краще орієнтувалася на той час, ніж при експерименті, який проводився в лютому 2019. Також свідок в ході допиту в судовому засіданні зазначила, що коли її викликали для проведення слідчого експерименту 18.10.2018, то вона «показала все так, як було».

В подальшому в ході слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 07.02.2019, останні почали стверджувати, що мопед перед здійсненням повороту був розташований на відстані 0,8 м від правого краю проїзної частини, тобто здійснював поворот з крайнього правого положення, що свідчило б про наявність першого порушення в діях водія мопеду, і саме ці вихідні дані були надані слідчим для проведення автотехнічної експертизи від 20.02.2019.

Така кардинальна зміна показів щодо обставин ДТП викликає обґрунтовані сумніви щодо їх достовірності, з огляду ще й на те, що свідок ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_4 перебувають у фактичних шлюбних відносинах.

Зважаючи на вказане, та відсутність мотивування необхідності проведення повторних слідчих експериментів, надання для проведення експертизи виключно даних, отриманих в ході експериментів від 07.02.2019, суд не сприймає протоколи слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 07.02.2019, та висновок експертизи від 20.02.2019 як належні докази.

Суд критично оцінює пояснення експерта ОСОБА_14 , що встановлення на одну вісь автомобіля шин різних моделей з різним малюнком протектора жодним чином не впливає на ходові та гальмівні якості авто, оскільки експлуатація таких транспортних засобів прямо заборонена п 31.4.5. г) Правил дорожнього руху, а, враховуючи, що вказані Правила розроблені експертами на підставі, в тому числі аналізу причин ДТП, такі твердження експерта ОСОБА_14 ставлять під сумнів, як знання ним Правил дорожнього руху, так і його компетентність, як експерта.

На фототаблицях до протоколу огляду місця події чітко видно, що поверхня бетонної пішохідної доріжки під автомобілем - суха, це беззаперечно вказує на те, що на момент ДТП дощу не було, і дорожнє покриття було сухим. Вказане, а також покази ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 і ОСОБА_12 , які зазначали, що дощ пішов після ДТП, спростовують твердження обвинуваченого та його захисника, що дощ розпочався до ДТП і на час ДТП дорожнє покриття вже було мокрим.

Також показами свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що квіти лежали на дорозі до самого приїзду поліції та швидкої, спростовуються твердження обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , що ОСОБА_7 , прибігши на місце ДТП, відразу викинув квіти, які віз його батько, в кущі, щоб приховати, що батько тримав їх в руці під час керування.

З висновків комп`ютерно-технічних експертиз вбачається, що мало місце видалення відеофайлів з карти пам`яті саме через стороннє втручання. Тобто файли з відеозаписами події ДТП були видалені навмисно, з метою приховання відомостей щодо обставин ДТП.

Зазначене спростовує твердження обвинуваченого, що відеореєстратор записував файли вибірково, а не безперервно.

З часового проміжку, який минув з моменту ДТП - о 09 год. 10 (20) хв. до початку огляду місця події та вилучення відеореєстратора і карти пам`яті, який розпочався о 09 год 45 хв., було достатньо часу для втручання в роботу реєстратора та видалення файлів.

При цьому з протоколу огляду відеореєстратора вбачається, що після вилучення з авто - відеореєстратор та карта пам`яті знаходились в запечатаному пакеті, який не містив пошкоджень.

Разом з тим, слідчим після отримання висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 20.12.2018 не була призначена експертиза для з`ясування можливості відновлення видалених файлів.

Вказане, а також вибірковість слідчого у використанні вихідних даних (зважаючи на їх кардинальну відмінність) для проведення експертиз, проведення повторних слідчих дій, без обґрунтування їх необхідності, свідчить також про неналежне здійснення процесуального керівництва прокурором під час проведення досудового розслідування та затвердження обвинувального акта без перевірки повноти досудового розслідування.

Зважаючи на вищезазначене, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, одружений, утриманців не має, формальну характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

Обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що невизнання вини ( і як спосіб захисту, і як переконання особи, виходячи з її суб`єктивної оцінки обставин події) є безумовним правом особи і не може трактуватись не на її користь, разом з тим, невизнання вини не виключає наявності співчуття до постраждалої особи, висловлення жалю з приводу наслідків події для потерпілого. Однак, обвинувачений не лише не висловив такого співчуття з приводу смерті людини, що відповідало б загальнолюдським цінностям, а, навпаки, в грубій зневажливій формі висловлювався як про загиблого ОСОБА_9 , так і його сина, та погрожував останньому позовами та неприємностями.

Також суд враховує думку потерпілого, який наполягав на призначенні суворої міри покарання.

Разом з тим, суд враховує, що в порушення п. 2.3 г) Правил дорожнього руху загиблий ОСОБА_9 керував мопедом без мотошолому.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, які вважають не доцільним позбавляти обвинуваченого волі, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами,що буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов (уточнений 25.09.2019р.) про стягнення з ПрАТ СК "Євроінс Україна" 27881,97 грн матеріальної та 44676 грн моральної шкоди та окремо з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500 000грн.

В свою чергу, відповідач ПрАТ СК "Євроінс Україна" надав відзив, в якому, заперечуючи проти позову, зазначав про відсутність солідарного обов`язку страховика та страхувальника. Вважав заявлені вимоги передчасними, з огляду на те, що потерпілий не звертався до страховика з заявою про виплачу страхового відшкодування, відповідно останній не приймав рішення, яке б могло порушити права потерпілого. Зауважував, що витрати на проведення поминальних обідів не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону.

Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов не визнав.

Вирішуючи цивільний позов, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно полісу № АК/8968481 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 16.05.2018 ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність у разі настання страхового випадку. Строк дії цього договору встановлений з 17.05.2018 до 16.05.2019. Згідно даного договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , тобто автомобіль, на якому обвинувачений вчинив ДТП.

Зазначена вище ДТП сталася в період дії даного договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, між потерпілим та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим, відповідальність якого застрахована в силу положень п.1.4 ст. 1 Закону, та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу № АК/8968481 страховиком на момент вчинення ДТП була ПрАТ СК "Євроінс Україна". При цьому ліміт відповідальності на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн; за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд враховує наступне.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати установи охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно положень ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1. ст.24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Виходячи з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Судом встановлено, що внаслідок необережних дій ОСОБА_4 , що виразились у порушенні правил безпеки дороднього руху, потерпілому ОСОБА_9 були завдані тяжкі тілесні ушкодження, від яких він згодом помер у лікарні. У зв`язку з лікуванням потерпілого його син ОСОБА_7 поніс витрати в розмірі 10 411 грн 97 коп. на придбання медикаментів, що підтверджується товарними чеками / т. 1 а.с. 12-14/. При цьому період придбання таких ліків припадає на декілька наступних днів після вчинення кримінального правопорушення, від якого отримані тілесні ушкодження, а тому суд дійшов висновку, що ці витрати пов`язані саме з лікуванням тяжких тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим під час кримінального правопорушення. З огляду на викладене, суд вважає, що такі позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені і підлягають задоволенню в розмірі 10 411 грн 97 коп.

Відповідно до п. 12.2 ст. 12 Закону франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Також відповідно до положень ст.1201 ЦК України підлягають відшкодуванню витрати, понесені ОСОБА_7 на встановлення надгробного пам`ятника у розмірі 16 600 грн. Вказана сума підтверджується доданими до позову чеками.

Разом з тим, заявлена до стягнення вартість поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 1201 ЦК України, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Вказані висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, що висловлена у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 500/8418/13-ц.

Підсумовуючи викладене, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 27 011 грн 97 коп.

Вказана сума має бути стягнута на користь ОСОБА_7 , повністю покривається лімітом страхової відповідальності та має бути стягнута з цивільного відповідача ПрАТ СК "Євроінс Україна".

Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.95 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин.

Зважаючи, що внаслідок внаслідок необережних дій ОСОБА_4 , що виразились у порушенні правил безпеки дороднього руху, потерпілому ОСОБА_9 були завдані тяжкі тілесні ушкодження від яких він згодом помер у лікарні, що викликало у ОСОБА_7 (сина померлого) душевний біль і страждання, моральні переживання з приводу втрати близької людини, порушення звичайного життєвого укладу, спричинення потерпілому моральної шкоди є безсумнівним.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх тривалість і, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає належною до відшкодування завданої моральної шкоди суму в 200 000 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Отже з відповідача ПрАТ СК "Євроінс Україна" на користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 44 676 грн, з обвинуваченого -155 324 грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і клопотань про застосування не надходило.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання на виконання вироку суду.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_7 з ПрАТ СК "Євроінс Україна" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 27 011 грн 97 к., у рахунок відшкодування моральної шкоди - 44 676 грн 00 к., загалом визначивши до стягнення 71 687 грн 97 к.

Стягнути на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 155 324 грн 00 к.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2018 справа № 589/4190/18, провадження № 1-кс/589/2072/18.

Речові докази:

- відеореєстратор «Gazer S510» що знаходиться на зберіганні в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області, - повернути ОСОБА_4 ;

- карта пам`яті MicroSD «Gazer», що знаходиться на зберіганні в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобіль ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 - переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 - залишити останньому;

- мопед «Suzuki Lets», переданий на зберігання ОСОБА_7 , - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз 22 143 грн 55 к.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, потерпілому, захиснику роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1