УХВАЛА

15 січня 2024 року

м. Київ

справа № 333/1101/22

провадження № 51-3933 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2023 року щодо нього та ОСОБА_5 ,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого у якій порушується питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Всупереч положень ч. 3 ст. 33 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, яку адресував Верховному касаційному суду України, в судову палату з кримінальних справ касаційного суду України, що становить порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України.

Окрім цього, за змістом касаційної скарги наявні істотні суперечності, які позбавляють Суд можливості однозначно визначити предмет та межі касаційного оскарження. Так, у її вступній частині зазначено, що скарга подана на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2023 року та ухвалу апеляційного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року, при цьому в обґрунтування наводяться доводи, які за своїм змістом стосуються незаконності лише ухвали апеляційного суду про скасування якої засудженим порушується вимога.

Також, ОСОБА_4 не дотримано вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, оскільки зі змісту касаційної скарги слідує, що попри вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, він не зазначає, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень статей 404, 405 КПК України, та не вказує, які конкретно доводи його апеляційної скарги, в порушення ст. 419 КПК України, вказаний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, з огляду на зміст цього судового рішення.

Натомість, доводи засудженого зводяться до формального перерахування низки норм Конституції України та КПК України, без наведення конкретних аргументів у чому, на його думку, полягає порушення кожної із вказаних норм права з посиланням на матеріали кримінального провадження.

Разом з цим, усуваючи недоліки в цій частині, ОСОБА_4 варто врахувати, що обґрунтування вимог касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями

ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, засудженому необхідно звернути увагу, що у разі визначення предметом оскарження, окрім ухвали апеляційного суду, ще і вироку суду першої інстанції, у касаційній скарзі необхідно навести конкретні аргументи щодо його незаконності, порушити вимогу щодо цього судового рішення та надати копію оскаржуваного вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

У зв`язку із зазначеним, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2023 року щодо нього та ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3