Провадження № 1-кс/344/8519/23
У Х В А Л А

23 листопада 2023року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000102,-

В С Т А Н О В И В :

в клопотанні вказано, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 03.03.2023 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 201-1, ч. 4 ст.246 КК України. В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що до протиправного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісо- та пиломатеріалів, оформлених на підставі документів про походження деревини з ознаками підроблення причетні ФОП ОСОБА_4 . Зокрема, ОСОБА_4 придбаває пиломатеріали, виготовлені з деревини незаконного походження та здійснює їх експорт від імені ФОП ОСОБА_5 на підставі сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, які він отримує на підставі документів про походження деревини з ознаками підроблення. Виготовлені з необлікованої деревини пиломатеріали, ОСОБА_4 експортує на підставі сертифікатів про походження лісоматеріалів, які отримує в територіальному органі Державного агентства лісових ресурсів України на підставі документів про походження деревини з ознаками підроблення. Так, ОСОБА_4 07.11.2023 отримав сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів серії ІФ № 105137 на підставі ТТН-ліс, виданих Філією «Гринявське лісове господарство» ДП «Ліси України» ТОВ «Зруб Сервіс», які ним було придбано у ОСОБА_6 , та подав його для використання під час переміщення деревини незаконного походження за кордон. При цьому, транспортування лісосировини чи пиломатеріалів із вказаного підприємства ОСОБА_4 не здійснював. ОСОБА_4 здійснював експорт деревини незаконного походження, використовуючи автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 .17.11.2023 року в ході проведення обшуку транспортного засобу «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 поза межами ухвали виявлено та вилучено у водія - ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiomi» модель «Mi8Lite» (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ) та мобільний телефон «iphone» модель «11» (imei: НОМЕР_5 ). 18.11.2023 року проведено огляд вказаних речей, в ході якого встановлено, що вищевказані предмети містять відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор надав суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити із мотивів та на підставі зазначених у ньому обгрунтувань.

ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання щодо арешту вилучених у нього мобільних телефонів у кримінальному провадженні №0000102 без його участі, в накладенні арешту не заперечує.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.11.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «MAN», із номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом із номерним знаком НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_4 .

Згідно протоколу обшуку 17 листопада 2023 року в ході обшуку кабіни водія відшукано та вилучено мобільний телефон марки «Xiomi» модель «Mi8Lite» (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ) та мобільний телефон «iphone» модель «11» (imei: НОМЕР_5 ).

Постановою слідчого від 18 листопада 2023 року вилучені речі у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Xiomi» модель «Mi8Lite» (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ) та мобільний телефон «iphone» модель «11» (imei: НОМЕР_5 ) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000102.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимог клопотання слідчий просить при розміщенні ухвали в Єдиному реєстрі судових рішень обмежити викладення в ухвалі відомостей щодо обставин вчинення злочину та ідентифікуючих ознак юридичних та фізичних осіб, зазначених в даному клопотанні.

Так, відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Публічність провадження захищає особу від таємного правосуддя, на яке не поширюється суспільний контроль, вона також є одним із способів збереження довіри до судів. Прозорість та відкритість судового розгляду дозволяють втілювати право кожної особи на справедливий судовий розгляд. (серед інших, Рішення у справі Riepan проти Австрії від 14 лютого 2001 року, заява № 35115/97, параграф 27) Обов`язок відкритості судового розгляду має винятки, які, в цілому, зводяться до випадків захисту інтересів неповнолітніх, захисту приватного життя сторін, а також у особливих обставинах, коли публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Такі винятки мають бути належно виправданими та залежати від обставин справи (Рішення у справі Welke та Biaіek проти Польщі від 15 вересня 2011 року, заява № 15924/05, параграф 74).

Обмеження доступу до судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень здійснюється відповідно до підстав та порядку, що визначені Порядком ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Тому у відповідній частині клопотання позбавлене правових підстав та не належить до компетенції суб`єкта до якого подане звернення.

Таким чином клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити;

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000102 від 03.03.2023 року: мобільний телефон марки «Xiomi» модель «Mi8Lite» (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ) та мобільний телефон «iphone» модель «11» (imei: НОМЕР_5 ).

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1