Справа № 303/6423/23
н. р. ст. звіту - 17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11.01.2023 за №0000033 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишково, Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого (відповідно до ст. 89 КК України)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

з боку сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_6 ,

інших учасників: потерпілої ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він 16.02.2023 у проміжок часу між 10 та 16 годинами, більш точного часу не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, діючи умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність і суспільну небезпечність, з метою спричинення фізичного болю наніс ОСОБА_9 один удар в область потиличної частини голови зліва, а 17.02.2023 у період часу з 11 по 13 годину, знаходячись на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_2 , маючи особисті неприязні відносини з ОСОБА_9 , які виникли внаслідок виклику останнім працівників Національної поліції для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, передбачаючи падіння потерпілого на тверду поверхню, що спричинить йому фізичний біль, з мотивів помсти, та з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс у невстановлений спосіб один удар по вилиці зліва ОСОБА_9 , надавши тілу потерпілого прискорення, внаслідок чого останній впав на невстановлений слідством твердий предмет, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді тупої травми голови, що супроводжувалась правобічним, субдуральним та субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, стисненням правої півкулі субдуральною гематомою, що призвело до набряку набухання речовини головного мозку, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91/2023 від 10.04.2023 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та є безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 в КНП «Лікарня Святого Мартина» 25.02.2023.

Крім цього, ОСОБА_4 , 17.02.2023 у період часу з 11 по 12 годину 30 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи в приміщенні кухні домоволодіння по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, наніс декілька ударів рукою затиснутою в кулак в область обличчя ОСОБА_10 внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та засіб ініціювання вибуху - запал для ручних гранат РГД-5 та Ф-1, які у конструктивному поєднанні є бойовим припасом - ручною осколковою гранатою Ф-1, які без передбаченого законом дозволу зберігав у підсобному приміщенні будинку АДРЕСА_1 до 20.02.2023, моменту проведення обшуку та їх виявлення і вилучення працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав, надавши наступні покази.

Так, в середу 15.02.2023, близько 21:00 год. прибув до своїх знайомих родини ОСОБА_11 , що мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , та в ході спілкування з членами даної сім`ї: ОСОБА_12 , його дружиною ОСОБА_13 , падчеркою ОСОБА_14 , та внуком, випили привезені 1,5 л. вина, після чого лягли спати. ОСОБА_13 алкоголь вказаного дня не вживала.

Наступного дня, в четвер 16.02.2023, на прохання ОСОБА_12 , повіз останнього до с. Рафайлово, щоб він забрав свій паспорт, який знаходився в сестри. По прибуттю близько 11-12 год. в село, ОСОБА_12 , по проходженню близько 30 хв. перебування в сестри, повернувся до автомобіля.

По дорозі назад в с. Серне, зі слів обвинуваченого, ним було придбано пляшку горілки та 2 пачки цигарок, а ОСОБА_12 4 л. вина.

Прибувши близько 13-14 год. до будинку ОСОБА_11 , під час застілля вживали дані спиртні напої. Як показав обвинувачений він вжив трішки вина та куплену ним горілку, а ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , а також їх донька ОСОБА_14 , вживали виключно вино.

Близько 17:00 год. ОСОБА_16 пішла відпочивати, а через деякий час потому, до спальні вирушила також її мама - ОСОБА_13 , однак при виході з кухні впала. Побачивши падіння дружини, ОСОБА_12 , при спробі підвестись з диванчика, з огляду на перебування в стані сп`яніння, зробити цього не зміг та, завалившись назад, вдарився об кухонну шафу, отримавши незначне розсічення в області тім`яної ділянки голови (крові багато не було).

В подальшому, як вбачається з показань обвинуваченого, він разом із ОСОБА_12 , все ж таки надали допомогу ОСОБА_13 та віднесли її до спальної кімнати та поклали на ліжко, а самі повернулися до кухні, де продовжили розмовляти та випивати. По закінченню застілля, також пішли до спальні, та лягли відпочивати.

Вранці наступного дня (п`ятницю), близько 09 год. 00 хв., як показав обвинувачений, вони разом випили кави на кухні. Після цього, погодившись на прохання ОСОБА_17 підвезти її до магазину за хлібом та вином, при виході з будинку зустріли медичних працівників, яких викликав ОСОБА_12 , який однак від огляду відмовився.

В подальшому, повертаючись з магазину, здійснили зупинку за 200 м. до будинку та пересіли на задні сидіння автомобіля. Під час знаходження в автомобілі, зі слів обвинуваченого, він розповідав ОСОБА_13 про події, що мали місце напередодні ввечері, зокрема про падіння мами та вітчима, а вона в цей час вживала придбане вино.

Через деякий час до автомобіля підійшли сільський голова та працівники поліції, останні повідомили про те, що їх викликав ОСОБА_18 , та з огляду на повідомлені останнім дані, про нібито керування т/з в стані алкогольного сп`яніння, склали протокол за ст.130 КУпАП.

Потім працівники поліції поїхали до ОСОБА_19 , а ним було надано допомогу ОСОБА_13 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та самотужки не могла дійти додому.

По прибуттю додому, як повідомив ОСОБА_4 , він ще деякий час побув у ОСОБА_11 та поїхав додому.

В подальшому, 20.02.2023 за місцем його проживання прибули працівники поліції, якими в ході обшуку було виявлено гранати. Яким чином боєприпаси опинилися в кімнаті, де знаходилися речі брата, обвинуваченому не відомі, вважає, що їх підкинули.

Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження приходить до висновку щодо недоведеності вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а відтак виправдання обвинуваченого ОСОБА_4 за цим епізодом та доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.125 КК України виходячи з наступного.

Так, витягом з ЄРДР підтверджується внесення відомостей та початок досудового розслідування в кримінальному провадженні за №0000033 за епізодами: нанесення 17.02.2023 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в результаті чого останнього було доставлено в лікарню з діагнозом «закрита черепно-мозгова травма, мозкова кома» (правова кваліфікація ч.1 ст.121 КК України); виявлення в ході проведення 20.02.2023 санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) гранати марки Ф1 та запалу до неї УЗРГМ 2 (правова кваліфікація ч.1 ст.263 КК України); спричинення 17.02.2023 ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 (відомості внесено на підставі заяви ОСОБА_10 , правова кваліфікація ч.1 ст.125 КК України) (т. ІІ, а.с. 163-165, т.ІІІ а.с.218-219).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.02.2023 з фототаблицею до нього зафіксовано проведення, на підставі заяви-дозвіл ОСОБА_10 від 20.02.2023, проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Під час даної слідчої дії виявлено та вилучено: змиви бурої речовини схожої на кров; відрізок килима, фрагмент простирадла, наволочку, з наявними на них бурою речовиною схожою на кров; відбитки папілярних візерунків (т. ІІ, а.с. 177-188,195).

Потерпіла ОСОБА_20 показала, що в переддень нанесення ОСОБА_4 їй тілесних ушкоджень, а також спричинення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_21 , обвинувачений, прибув за місцем їх проживання: АДРЕСА_2 , де і заночував.

Наступного дня, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 , вирушили по документи (закордонний паспорт) до с. Рафайлово, по поверненню з якого, нею було помічено наявність в чоловіка рани (розсічення) на голові, яке зі слів ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ), було спричинено ОСОБА_22 ( ОСОБА_4 ). Вказаного ж дня була викликана швидка допомога та, за результатами огляду Степана, останньому медичними працівниками було запропонована госпіталізація, однак він відмовився, пояснивши тим, що його «перейде».

Наступного ж дня, між ОСОБА_12 і ОСОБА_22 , в чергове виник конфлікт, після якого останній пішов за вином, а чоловік викликав поліцію. На момент повернення ОСОБА_22 , разом із ОСОБА_17 (донька потерпілої), додому, ОСОБА_9 знаходився в дворі, де надавав пояснення поліції, дільничному.

В подальшому, як вбачається з показів потерпілої, під час знаходження на кухні, до неї підійшов ОСОБА_4 , та почав наносити їй удари по обличчю, здавлювати шию, від чого вона втратила свідомість. Прийшовши по проходженню певного часу до тями спостерігала, як ОСОБА_22 , взявши під руки непритомного ОСОБА_12 , затягує останнього до будинку, а саме до спальної кімнати та залишає біля шафи. Після цього, по проходженню декількох хвилин, ОСОБА_22 перетягнув ОСОБА_12 зі спальні до кухонної кімнати. Зі слів потерпілої вбачається, що сліди крові Степана, залишені під час виконання даних маніпуляцій, ОСОБА_22 намагався витерти, однак ті залишилися, як на дверцятах так і на стіні.

За ініціативою суду повторно допитано потерпілу ОСОБА_10 , яка повідомила, що в період з 17.02.2023, моменту коли ОСОБА_4 затяг Степана до будинку, та до моменту його госпіталізації 20.02.2023, останній фактично до тями не приходив, знаходячись постійно в ліжку, куди його 17.02.2023 пізно ввечері, по поверненню з роботи, переніс внук. Швидку допомогу не викликали так як чекали понеділка.

Окрім цього показала, що в четвер 16.02.2023, по поверненню ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з с. Рафайлово, зі слів останнього дізналася про те, що ОСОБА_23 наніс йому удар ззаду, в область потиличної ділянки голови. При огляді голови ОСОБА_9 , вона особисто спостерігала наявність «ями» (вдавлення), з порушенням шкірного покриву та кровотечею. З огляду на дану травму та викликану нею головну біль, зі слів ОСОБА_7 , її чоловіком ОСОБА_9 , наступного дня і було здійснено виклик швидкої допомоги. Однак по прибуттю медиків, ОСОБА_9 від госпіталізації відмовився.

Під час досудового розслідування з потерпілою ОСОБА_10 11.05.2023 було проведено слідчий експеримент, що підтверджується протоколом його проведення та відеозаписом, який переглянуто судом. Слідчий експеримент проведено на території домоволодіння АДРЕСА_2 , за участю потерпілої ОСОБА_10 , на яких зафіксовано повідомлені потерпілою обставини події, що мала місце 17.02.2023 року за вказаною адресою.

В ході проведення даної слідчої дії ОСОБА_10 розповіла та продемонструвала обставини вчиненого ОСОБА_23 правопорушень, зокрема, як останній, зайшовши з вулиці до кухонної кімнати будинку, в якій на той момент вона знаходилася разом із своєю донькою ОСОБА_17 , та відсторонивши її, ОСОБА_10 , від пічки (кухонної плити), без будь-яких пояснень, наніс декілька ударів відкритою долонею в область обличчя, в результаті яких вона була вимушена присісти на диванчик, що в даній кімнаті, та згодом омліла.

В подальшому ОСОБА_10 повідомила та показала на місці, як по проходженню деякого часу, прийшовши до тями після нанесених їй ОСОБА_23 тілесних ушкоджень, спостерігала як він, затягнувши до приміщення будинку її чоловіка ОСОБА_24 , залишив останнього, непритомного, зі скривавленим обличчям, спочатку на підлозі в спальній кімнаті, а в подальшому, після здійснення маніпуляцій щодо усунення залишеного на стіні даної кімнати, поряд із дверима, сліду крові (сказавши: «Не треба, щоб там було»), перетягнув ОСОБА_24 до кухонної кімнати, де також залишив на підлозі.

Після цього, ОСОБА_23 , пробувши деякий час поряд з ОСОБА_24 в очікуванні, що той прийде до тями, після слів: «Но я вже ухожу», покинув будинок.

В ході слідчого експерименту ОСОБА_10 також повідомила, що в її чоловіка - ОСОБА_24 до вказаної події вже було наявне тілесне ушкодження в області потиличної частини голови, яке, з його слів, йому спричинив ОСОБА_23 напередодні, під час відвідання с. Рафайлово (том ІІ а.с. 60-64).

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні щодо обставин події, яка мала місце 17.02.2023, повідомила наступне.

Вказаного дня, повернувшись додому разом із ОСОБА_4 з магазину, де останній купував продукти, серед яких хліб та вино, на подвір`ї домоволодіння знаходилися мама - ОСОБА_7 , вітчим ОСОБА_9 , а також працівники поліції, які спілкувалися з останнім. Причини з яких вітчим здійснив виклик поліції, їй не відомі, однак останній дуже боявся ОСОБА_4 .

З показів свідка вбачається, що в подальшому, вона, а також мама ОСОБА_10 зайшли до будинку. Знаходячись в кухонній кімнаті, під час приготування мамою «кремзликів», підійшов ОСОБА_4 та, без будь якого пояснення, відсторонивши маму від плити, переклав процес приготування саме на неї. Після цього, ОСОБА_4 безпричинно почав наносити ОСОБА_10 удари рукою в область обличчя, не допускаючи її - ОСОБА_26 ОСОБА_27 до захисту матері. Під час спричинення тілесних ушкоджень мамі, ОСОБА_4 приблизно сказав наступні слова: «Чого вона говорила з поліцією»

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , як показала свідок, її мама втратила свідомість, після чого ОСОБА_4 покинув кухню. Через певний проміжок часу, ОСОБА_4 затягнув непритомного та покривавленого ОСОБА_9 до спальної кімнати, а в подальшому перетягнув до кухні. Після цього ОСОБА_4 покинув будинок.

В подальшому, ввечері вказаного дня, непритомний ОСОБА_9 був переміщений на ліжко, як зазначила свідок, її сином, що повернувся додому.

З показів свідка також вбачається, що в переддень даної події, а саме 16.02.2023 (четверг), ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_28 , їздили до с. Рафайлово, так як останньому було необхідно забрати паспорт, що знаходився в його сестри.

Свідок вказала, що нею алкоголь вживався разом із вітчимом та обвинуваченим, ввечері 16.02.2023, наступного дня вона алкоголь не вживала. При цьому заперечила можливе вживання алкоголю мамою 16-17 лютого.

За ініціативою суду повторно допитано свідка ОСОБА_25 , яка показала, що пізно ввечері 17.02.2023, по поверненню додому її сина, останнім непритомний ОСОБА_9 був переміщений з кухонної кімнати до спальної кімнати, де він пролежав на ліжку до госпіталізації 20.02.2023. Протягом даного часу ОСОБА_9 до тями не приходив, з ліжка не вставав, часом здригався та бурмотів «говорив як у сні».

Зі слів свідка вбачається, що коли ОСОБА_9 був переміщений на ліжко, при його обтиранні від крові, яка була на обличчі та шиї, при перевертанні ОСОБА_9 на бік, спостерігала на потиличній частині його голови рану- розсічення, яке кровило.

Окрім цього показала, що 16.02.2023, по поверненню ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_9 з с. Рафайлово, не помітила в останнього тілесних ушкоджень, стверджувати про їх відсутність на потиличній ділянці голови не може, так як вітчима вказаного дня не оглядала.

Про те, що 16.02.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 був певний конфлікт дізналася вже потому, від сусідів, які повідомили про те, що вітчим до них того дня навідувався та висловлювався про погрози ОСОБА_4 в його бік, через які він не хоче повертатися додому.

Свідок підтвердила, що дійсно 17.02.2023, знаходячись в кухонній кімнаті, ОСОБА_4 застосував фізичну силу по відношенню до її матері ОСОБА_20 , нанісши останній декілька ударів рукою в область обличчя, від який вона втратила свідомість. По тому, ОСОБА_4 покинув будинок та, по проходженню деякого часу повернувся, затягуючи під руку вітчима ОСОБА_9 (зі слів свідка, в означений проміжок часу, вона вийшла до кімнати в цілях перевірити наявність в дворі працівників поліції, які прибули за викликом ОСОБА_9 , однак на той момент їх вже не спостерігала, та після цього, повернулася до кухонної кімнати, де зібрала посуд для миття). Затягнувши ОСОБА_9 до кімнати, зі слів свідка, ОСОБА_4 зайшов до кухні, після чого повернувся до кімнати, звідки перетягнув непритомного та скривавленого вітчима до кухні, залишивши на підлозі. Крім цього зазначила, що на прохання ОСОБА_4 , нею було надано йому кухонний рушник, яким він намагався витерти сліди крові вітчима, що була на стіні та дверях.

Свідок ОСОБА_29 повідомила наступне.

В лютому 2023 року (число не пам`ятає), день тижня - четвер, близько 16:00 год., за місцем її проживання: АДРЕСА_3 , прибув сусід ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) з проханням допомогти викликати працівників поліції, так як чоловік, що знаходиться в нього вдома, має намір його вбити. Так як дані слова нею серйозно сприйняті не були, в проханні ОСОБА_12 було відмовлено. Також, з огляду на те, що в будинку вона перебувала одна, та їй не було з ким залишити дітей (внуків), нею також було проігноровано прохання Степана піти до нього додому за телефоном, що в поспіху був залишений на ліжку в спальній кімнаті.

В подальшому, по проходженню близько однієї години, ОСОБА_12 покинув дворогосподарство, та вийшовши на вулицю, почав розмову з невідомою їй особою, в якій вона впізнає обвинуваченого, що на той момент був одягнутий в джинси та темну (чорну) куртку. Зі слів чоловіка свідка, який перетнувся з ОСОБА_12 в момент коли той покидав будинок, їй стало відомо, що ОСОБА_12 із згаданою особою (обвинуваченим) мав їхати в село, на автомобілі останнього, яким був невеликий «бусик», сірого кольору.

Будь-яких тілесних ушкоджень у Степана, під час його перебування в будинку, як показала свідок, вона не спостерігала.

Вранці наступного дня, близько 10:00 год., як показала ОСОБА_30 , до будинку Степана прибула швидка допомога, та по проходженню близько 10 хв. після її від`їзду, працівники поліції. Саме тоді, на вулиці, вона бачила живим Степана в остатнє.

Свідок ОСОБА_31 повідомив, що він, будучи працівником поліції, разом із напарником ОСОБА_32 , близько 10 год. 20 хв. прибули на адресу: АДРЕСА_3 , за викликом ОСОБА_24 , який повідомив про бійку в ході якої йому було спричинено тілесні ушкодження.

Під час опитування ОСОБА_24 повідомив, що в ході вживання протягом 16-17 лютого разом із ОСОБА_4 спиртних напоїв, між ними виник словесний конфлікт. Зі слів ОСОБА_24 , ще до прибуття поліції ОСОБА_4 місце події покинув на власному т/з. На момент спілкування з ОСОБА_24 , тілесних ушкоджень в останнього візуально не спостерігалося.

Від написання заяви ОСОБА_24 відмовився, з огляду на перебування в дружніх відносинах із ОСОБА_4 , та небажання в подальшому відвідувати поліцію.

Після відібрання письмових пояснень, як показав свідок ОСОБА_31 , вони продовжили патрулювання, та рухаючись вул. Залізнична помітили припаркований т/з «Mercedes Vito», згаданий ОСОБА_33 , в салоні даного автомобіля знаходився ОСОБА_4 та особа жіночої статті. Так як в ході опитування ОСОБА_24 було повідомлено, що ОСОБА_4 покинув місце події на т/з, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на останнього було складено відповідний протокол за ст.130 КУпАП.

З досліджених судом матеріалів справи 297/541/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 слідує, що відносно останнього 17.02.2023 о 11 годині 20 хвилин було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в подальшому ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (том ІІІ а.с. 222-227),

Свідок ОСОБА_34 повідомила, що під час чергування 17.02.2023, як лікар в складі швидкої медичної допомоги, за отриманим близько 09:50 год. диспетчером викликом, прибула о 10:05-10:10 до будинку родини ОСОБА_11 .

На порозі будинку їх зустрів ОСОБА_18 , який повідомив, що швидку він не викликав, з ним все в порядку, медичної допомоги не потребує. На той момент поряд із ним знаходилася його дружина, в кухонній кімнаті, яка проглядалася з порогу була молода жінка та чоловік, чи був це обвинувачений точно стверджувати не може, так як не пам`ятає.

Так як ОСОБА_18 від огляду відмовився, медична документація не складалася, та було здійснено телефонний дзвінок на диспетчерську та повідомлено про «неправдивий виклик». Зі слів диспетчера, даний виклик надійшов з поліції.

Видимих тілесних ушкоджень в ОСОБА_18 , вона не спостерігала, чи були наявні травми на потиличній ділянці голови останнього, з огляду на його відмову від огляду, їй не відомо, як і не відомо чи були тілесні ушкодження в його дружини (останню не оглядала).

ОСОБА_35 заперечила висловлений обвинуваченням факт того, що ним їй особисто було повідомлено про те, що ОСОБА_12 вдарився головою об шафу.

В подальшому, а саме обідньої пори 20.02.2023, близько 13 год., під час наступного чергування, як показала свідок, нею також здійснювався виїзд за місцем проживання ОСОБА_18 , за викликом з формулюванням: «невияснена черепно-мозкова травма».

По прибуттю на місце, ОСОБА_24 , що лежав на ліжку, був без свідомості, в стані коми. Зі слів дружини, зміст яких не в повному обсязі був зрозумілим для сприйняття, так як остання висловлювалася переважно угорською мовою, було зрозуміло, що вони (хто саме не відомо) випивали, після чого ОСОБА_12 ліг спати та вже не прокидався. Скільки по часу він спав не повідомляли.

При огляді, як показала ОСОБА_35 , нею було встановлено наявність в Естергай Степана забійної рани голови, відкритої травми на голові не спостерігалося, на обличчі були незначні подряпини. Слідів крові на подушці не було.

За час знаходження в будинку та подальшого транспортування ОСОБА_24 до медичного закладу, останній до свідомості не приходив.

Станом на момент переміщення ОСОБА_24 з будинку до карети швидкої допомоги, зі слів свідка, на місці події був присутній також син, який супроводжував батька до медичного закладу, а також інші люди (напевно сусіди), яки допомогли в переміщенні ОСОБА_19 з будинку до автомобіля.

Відповідно до висновку експерта №91/2023 від 26.02.2023 смерть ОСОБА_9 настала внаслідок тупої травми голови, що супроводжувалася правобічним, субдуральним та субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, стисненням правої півкулі субдуральною гематомою, що призвело до набряку набухання речовини головного мозку, що і стало безпосередньою причиною його смерті. Даний висновок про причину смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа вище описаних прижиттєвих пошкоджень, крововиливів в м`які тканини голови, від червоного до темно-червоного кольору, в правій скроневій ділянці та в проекції післяопераційної рани, субдурального та субарахноідального крововиливів, «шокових змін» нирок, забою головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, згідно п.2.1.3.в. «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень», як такі що небезпечні в момент спричинення, а також підтверджуються даними судово-гістологісного дослідження внутрішніх органів. Наявні у нього тілесні ушкодження виникли по ударному механізму спричинення тупим(ими) твердим (ими), предметами (ими), не виключено, що могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту з наданням тілу прискорення. Крім того у нього виявлено тілесну ушкодження у вигляді синця округлої форми з блідо-фіолетового кольору з дрібними садни нами по центру червоно-коричневого кольору, на рівні шкіри які відносяться до легких тілесних тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, які виникли від дії тупого твердого предмету по механізму удару тертя. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.05 год., в реанімаційному відділенні КНП «Лікарня Святого Мартина» м. Мукачево (том ІІІ а.с.211-215).

За ініціативою суду допитано експерта ОСОБА_36 , який показав, що ним проводилася судово-медична експертиза трупа ОСОБА_9 , про що складено відповідний висновок.

З пояснень експерта вбачається, що отримана ОСОБА_9 черепно-мозкова травма, з огляду на її тяжкість, не виключає можливості перебування останнього після її отримання, протягом декількох діб, як без свідомості, так і зі «світлими проміжками часу», тобто коли особа приходить до свідомості, однак при цьому, вона може здійснювати неактивні дії, з подальшим погіршення стану здоров`я.

Відповідно до пояснень експерта, отримання ОСОБА_24 такого роду травми голови, більш характерне при падінні з висоти власного зросту, з наданням тілу прискорення, характерного для поштовху. При цьому експерт показав, що не виключається можливість, що ОСОБА_24 сам впав, так як людина падає також з відповідним прискоренням.

Так як моменту настання смерті ОСОБА_24 , передувало оперативне втручання щодо видалення субдуральної гематоми, з відповідним розрізом шкіри та видаленням частини черепної кістки, не можливо встановити факт наявності прижиттєвих травм (пошкоджень) у відповідній ділянці голови.

Згідно із протоколом обшуку від 20.02.2023 року та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом даної слідчої дії, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду від 26.01.2023 проведено обшук. Під час обшуку було виявлено та вилучено, в тому числі: предмет ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, предмет ззовні схожий на запал з маркуванням 386-2-82; джинси синього кольору зі слідами бурої речовини; кросівки чорного кольору з червоними вставками, змиви з корпусу предмета зовні схожого на гранату Ф-1, які постановами слідчого визнані речовими доказами та на які ухвалою суду накладено арешт (т. ІІ, а.с. 166-174, 196-202,217-218).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-23/2499-ВТХ від 29.03.2023, за яким надані на експертизу предмети, являються: засобом ініціювання вибуху запалом УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5 та Ф-1; конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. У конструктивному поєднанні, наданий на дослідження запал УЗРГМ-2 та корпус ручної гранат Ф-1, будуть являтися бойовим припасом ручною осколковою гранатою Ф- 1. Надані на дослідження предмети виготовлені промисловим способом (т. ІІ, а.с.205-216).

Згідно із висновком експерта №СЕ-19/107-23/3333-БД від 16.05.2023, встановлено: генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (відібрано у ОСОБА_4 на підставі постанови прокурора, визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого); у змивах з корпусу гранати Ф1 з одного боку виявлені клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 ;; у змиві з корпусу гранати Ф1 з другого боку виявлені клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 (т. ІІ, а.с.189-190 219-234).

Відповідно до інформаційної довідки за №19/107/13/81, під час перевірки за локальним обліком генетичних ознак людини (ЛОГОЛ) Закарпатського НДЕКЦ МВС України встановлено збіг генетичних ознак крові людини, виявленої на штанах, що поіменовані в постанові про призначення судової експертизи як «джинси синього кольору зі слідами бурої речовини зовні схожої на кров, які під час вилучення поміщено до паперового конверту НПУ СУ з нанесеним пояснювальним записом» (об`єкт №2.2, згідно висновку експерта від 16.05.2023 №СЕ-19/107-23/3358-БД Закарпатського НДЕКЦ МВС, кримінальне провадження від 11.01.2023 №0000033) з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1.1., згідно висновку експерта від 16.05.2023 №СЕ-19/107-23/3333-БД Закарпатського НДЕКЦ МВС, кримінальне провадження від 11.01.2023 №0000033) (т.ІІ, а.с. 235).

Згідно із висновком експерта №СЕ-19/107-23/3358-БД від 16.05.2023 року встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію (слини) відібраних у ОСОБА_9 , (відібрано на підставі постанови прокурора) та встановлено, що на штанах, що поіменовані в постанові про призначення судової експертизи як «джинси синього кольору зі слідами бурої речовини зовні схожої на кров» та на кросівках, що поіменовані в постанові про призначення судової експертизи як «кросівки чорного кольору з червоними вставками», виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію (слини) відібраних у ОСОБА_9 ,

Згідно із висновком експерта №16/Б від 03.03.2023 у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження: синці обличчя та шиї. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, або в результаті співударяння з тупими предметами та напрямком дії сил перпендикулярно. Місцями прикладання сил являлись місця розташування ушкодження. Враховуючи локалізацію, взаєморозташування, механізм виникнення та кількість ушкоджень можна зробити висновок, що мало місце не менше двох контактів з тупими предметами. Давність ушкоджень може відповідати періоду близько 2-х тижнів до експертизи, могли виникнути при обставинах та в період, вказаних в постанові, тобто 17.02.2023 р. Яких-небудь судово-медичних даних, які б свідчили про імовірність виникнення ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 внаслідок падіння її з вертикального положення, експертизою останньої не встановлено. По степені тяжкості ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я, або незначної стійкої втрати працездатності та знаходяться у відповідності з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (том ІІІ а.с.220-221).

За участю обвинуваченого під час досудового розслідування 07.07.2023 було проведено слідчий експеримент під час якого ОСОБА_4 вказав на місце у кухні де сидів померлий та показав як саме останній отримав тілесне ушкодження. Під час експерименту також заперечив факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_20 вказавши, що остання їх отримала внаслідок падіння.(том ІІ а.с. 155-159).

Вирішуючи питання щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно із ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.

Так, згідно із формулюванням обвинувачення, ОСОБА_4 з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс у невстановлений спосіб один удар по вилиці зліва ОСОБА_9 надавши тілу потерпілого прискорення, внаслідок чого останній впав задньою потиличною ділянкою голови на невстановлений слідством твердий предмет, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які в подальшому потягнуло смерть ОСОБА_9 .

Однак, відповідно до висновку експертизи 91/2023 від 10.04.2023 давність виникнення синця в області вилиці зліва не встановлена, у розділі «медична документація» даного висновку експерта №91/2023 при огляді лікарями 20.02.2023 за синець розміром 6,0х6,0 см блідо-фіолетового кольору. не йдеться, свідок ОСОБА_34 показала, що 20.02.2023 на обличчі у ОСОБА_9 були незначні подряпини, а відтак час нанесення даного ушкодження не встановлено, а тому причинно-наслідковий зв`язок між ударом та подальшим падінням ОСОБА_9 з яким сторона обвинувачення пов`язує настання смерті останнього, а відтак механізм, викладений у обвинувальному акті, щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 є лише припущенням сторони обвинувачення. Даний висновок суду узгоджується і з формулюванням обвинувачення в частині нанесення удару «у невстановлений спосіб» та «падіння ОСОБА_9 на невстановлений слідством твердий предмет».

При цьому, відповідно до висновку експерта №91/2023 від 26.02.2023 не виключено, що тяжкі тілесні ушкодження, які стали безпосередньою причиною смерті могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту з наданням тілу прискорення. Тобто висновок експерта в цій частині не є категоричним, а є лише припущенням щодо можливого механізму отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Експерт ОСОБА_36 , в суді показав, що також не виключається можливість, що ОСОБА_9 сам впав та отримав відповідні тяжкі тілесні ушкодження.

Наявність крові померлого на джинсах та кросівках обвинуваченого свідчить лише про їх наявність на предметах одягу та пояснюється тим, що обвинувачений затягував ОСОБА_9 до будинку на що вказала потерпіла та свідок ОСОБА_25 .

З врахуванням наведеного, суд, за відсутності належних та допустимих доказів того, що саме завдяки діям іншої особи ОСОБА_9 впав та отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок отримання яких в подальшому помер, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши всі необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків прийшов до висновку, що ОСОБА_4 за даним епізодом необхідно виправдати, відповідно до п.1 ч. 1 ст.373 КПК України, в зв`язку з недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому останній обвинувачується.

Що стосується інших епізодів у яких обвинувачується ОСОБА_4 , то суд, незважаючи на не визнання останнім вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.125 КК України, показань останнього щодо його непричетності до нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_37 та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, які суд оцінює критично та розцінює їх як форму захисту і бажання уникнути кримінальної відповідальності за їх вчинення, вважає вину ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. ст.263 ч.1, ст.125 ч.1 КК України доведеною виходячи з наступного.

Так, за ч.1 ст.125 КК України вина обвинуваченого доведена сукупністю належних та допустимих доказів: показами потерпілої та слідчим експериментом проведеним за її участю, які узгоджуються між собою та узгоджуються з показами свідка ОСОБА_25 (вказали на те, що саме ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_20 ); висновком експерта №16/Б від 03.03.2023 відповідно до якого у ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження: синці обличчя та шиї, які могли виникнути 17.02.2023.

Твердження обвинуваченого щодо спричинення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень шляхом падіння останньої спростовано висновком експерта №16/Б від 03.03.2023, відповідно до якого, судово-медичних даних, які б свідчили про імовірність виникнення ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 внаслідок падіння її з вертикального положення, експертизою останньої не встановлено, а відтак до даних тверджень суд ставиться критично.

За ч.1 ст.263 КК України вина обвинуваченого доведена сукупністю належних та допустимих доказів: протоколом обшуку від 20.02.2023 року відповідно до якого за адресою місця проживання обвинуваченого виявлено та вилучено змиви з корпусу предмету ззовні схожого на корпус гранати Ф-1 та сам предмет, предмет ззовні схожий на запал з маркуванням 386-2-82, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-23/2499-ВТХ від 29.03.2023 є запалом УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5 та Ф-1 та корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 та які, у конструктивному поєднанні, будуть являтися бойовим припасом ручною осколковою гранатою Ф- 1; висновком експерта №СЕ-19/107-23/3333-БД від 16.05.2023, інформаційною довідкою за №19/107/13/81, відповідно до яких у змивах з корпусу гранати Ф1 виявлені клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 .

До тверджень обвинуваченого, що дану гранату підкинуто суд ставиться критично так як дані твердження не підтверджено належними та допустимими доказами, а відтак є голослівними.

При цьому суд приходить до висновку щодо зміни обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України шляхом виключення посилань з останнього щодо придбання ОСОБА_4 гранати Ф-1 у невстановленої особи, так як жодних доказів на підтвердження цього суду не надано, вказавши, що ОСОБА_4 придбав дану гранату у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб.

Також, за відсутності доказів щодо перенесення даної гранати суд виключає з обвинувачення посилання щодо перенесення ОСОБА_4 гранати, а відтак також виключає з обвинувачення кваліфікуючу ознаку «носіння».

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України - умисному легкому тілесному ушкодженні та ч.1 ст.263 КК України у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу,

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, утриманців не має, не працюючого, а тому приходить до висновку, за відсутності підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а відтак призначення покарання за за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті та за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу межах санкції частини статті, з призначенням остаточного покарання із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, відповідно до ст. 377 КПК України, підлягає залишенню без змін.

Арешти, накладені під час досудового розслідування, підлягають скасуванню, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертних досліджень наданих суду необхідно стягнути з ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та виправдати.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 03 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 03 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з 20 лютого 2023 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 23.02.2023 (справа №297/252/23) скасувати.

Речові докази:

1) паспорт громадянина Угорщини ОСОБА_38 , внутрішній паспорт громадянина Угорщини на ім`я ОСОБА_38 , джинси синього кольору зі слідами бурої речовини зовні схожої на кров (спец пакет експертної служби МВС України №5858819), куртку чорного кольору з сірими вставками, без капюшона з логотипом чорного кольору «FILA», кросівки чорного кольору з червоними вставками (спец пакет експертної служби МВС України №5858820) - повернути власнику ОСОБА_4 ;

1) пружинно-поршневу пневматичну зброю, однозарядку гвинтівку «KANDAR B-24», поміщену до поліпропіленового пакету білого кольору, горловину якого зв`язано ниткою білого кольору, кінці якої скріплені вдвоє склеєним аркушем паперу білого кольору (биркою на об`єкт) із написом «Висновок експерта №СЕ-19/107-23/2498 БЛ від 16.03.2023», та яка зберігається в камері речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику;

2) засіб ініціювання вибуху запал УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5 та Ф-1 поміщений до спеціального пакету Експертної служби МВС України №5235183; конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, поміщений до спеціального пакету Експертної служби МВС України №5235182; зразки букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (спец пакет експертної служби МВС України №5680478); зразки букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (спец пакет експертної служби МВС України №5680478); змиви з корпусу гранати Ф-1 (спец пакети експертної служби №5235365 та №5235366) , які зберігається в камері речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 процесуальні витрати: вартість проведених експертиз: СЕ-19/107-23/3333-БД від 16.05.2023 у розмірі 9774,93 грн.; №СЕ-19/107-23/2499-ВТХ у розмірі 2265,36 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору

Головуючий ОСОБА_1