ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3503/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001559, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшло вказане вище клопотання прокурора. Відповідно до протоколу передачі справираніше визначеному складу суду від 31 жовтня 2023 року клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Звертаючись із клопотанням про арешт майна, прокурор обґрунтував його наступним.

Слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Киеві здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань No0001559 від 12.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до Дарницького УП ГУНП в м. Києві звернулась ГО «Громадський правозахист» про те, що невстановлені особи, шахрайським шляхом в супереч установленому законом порядку, вчинили привласнення допоміжних приміщень, а саме технічних поверхів та підвальних приміщень, у секціях № l-6, багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та за невстановлених обставин зареєстрували приватну власність за невстановленими особами, тобто своїми діями заподіяли мешканцям будинку матеріального збитку у значному розмірі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у

багатоквартирному будинку»

1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано

три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені

для забезпечення експлуатації будинку тa побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттекамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інш підсобні і технічні приміщення);

3) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

У відповідь на запит КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 062/14-8108 (И-2021) від 30.06.2021 повідомляє, що згідно з даними реєстрових книг КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» по нежитловому фонду за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення горища та підвалу на праві власності не зареєстровано.

Технічна інвентаризація підвалу проводилась під 1 секцією вказаного будинку, де розташовувались лише місця спільного користування, а також паркінг. Також проводилась технічна інвентаризація технічного поверху над 1 секцією вказаного будинку. Додатково у відповіді на вказаний вище запит повідомлено, що до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» не було звернень з приводу оформлення замовлень за адресою: АДРЕСА_1 (горище та підвал).

Одночасно з відповіддю на запит КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації за вих. № 062/14-8108 (И-2021) від 30.06.2021 надано технічні документи технічного поверху та підвалу, документи технічного поверху та підвалу.

Так, в ході досудового розслідування встановлено що ряд осіб, шахрайським шляхом заволоділи спільним майном жителів будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення № 741 на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_8 , нежитлові приміщення № 754 та № 755 за ОСОБА_11 , нежитлові приміщення № 758 та N№ 759 за ОСОБА_12 , нежитлові приміщення № 744, 744-1, 756, 756-1, 756-2 та 757 за ОСОБА_13 , нежитлові приміщення № 748, 749 та 745 за ОСОБА_10 , нежитлові приміщення № 737, 746, 747 та 750 за ОСОБА_14 , нежитлові приміщення № 738, 738-1, 738-2, 742, 752/1, 761, 761-1, 762 та 763 за ОСОБА_15 , нежитлові приміщення АДРЕСА_2 та № 5 в групі нежитлових приміщень № 740 за ОСОБА_16 .

Також, відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/21068/21 від 16.06.2022 року проведено огляд вказаних вище приміщень, в ході якого встановлено, що доступ до приміщень обмежено, та вони використовуються не за призначенням, у деяких із них здійснено будівельні перепланування і вони не можуть використовуватись жителями будинку як спільні приміщення для загального користування.

В ході розслідування допитано власника нежитлового приміщення

ОСОБА_17 , проте останній повідомив, що йому нічого не відомо, приміщення він не використовує, а оформленням права власності на нього займався не він.

Крім того, усім іншим власникам приміщень надано запити щодо надання документів на підставі яких останні набули права власності на приміщення спільного користування, проте відповіді на запити не надано, на виклики до слідчого щодо дачі свідчень останні також не з`явились.

Метою арешту нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 є збереження речового доказу та запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження. Також, метою арешту вказаного майна є забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Також зауважив, що багатоповерховий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є одним із списку будинків з наявністю укриття цивільного захисту, яке розміщено у підвальному (технічному) приміщені.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що його довірителька, власник приміщень АДРЕСА_3 та № 5 в групі приміщень № 740 ОСОБА_16 (наразі прізвище « ОСОБА_18 » у зв`язку з укладанням шлюбу 17 вересня 2020 року), є добросовісним набувачем, придбала нежитлові приміщення на підставі договорів купівлі-продажу, які надаються слідчому судді разом із письмовими запереченнями. Вона не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, приміщення здає в оренду. Прокурором не надано належного обґрунтування необхідності в такий спосіб забезпечувати кримінальне провадження. Вказав, що ОСОБА_16 лише 1 раз викликали працівники поліції та допит було відкладено, більше її не викликали. Просив у задоволенні клопотання в частині майна ОСОБА_16 відмовити.

Власник майна ОСОБА_19 підтримала доводи та позицію свого адвоката.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що його довіритель, власник приміщень № 741 ОСОБА_8 також є добросовісним набувачем, який придбав приміщення у фізичної особи та його право власності не може бути порушено. У матеріалах клопотання відсутні дані щодо того, що протягом 2021-2023 року його довірителю було вручено підозру, осіб, які першочергово придбали вказані приміщення чи зареєстрували вперше право власності на них, наразі органами досудового розслідування не встановлено, цивільний позов в матеріалах кримінального провадження не подавався. Зазначив, що власник майна несе всі витрати по комунальним послугам, зокрема сплачує за електричну енергію. Також зауважив, що огляд за ухвалою слідчого судді проводився із кваліфікацією за статтею 356 КК України, а наразі в матеріалах клопотання надано витяг з ЄРДР за частиною четвертою статті 190 КК України. Також вказав, що відсутні ризики того, що із вказаними нежитловими приміщеннями щось буде вчинятись, з 2021 року вони не продавались, не перероблювались, не знищувались. Зауважив, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 використовується як укриття.

Власник майна ОСОБА_8 підтримав позицію та доводи свого адвоката.

Адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що клопотання є абстрактним, неконкретним, поверхневим, арешт майна вплине на господарську діяльність ФОП, з травня 2021 року жодній особі не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, слідчі дії, окрім огляду, не проводились. Нежитлове приміщення не є речовим доказом у справі, оскільки воно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Його довіритель, власник приміщень № 754 та 755 ОСОБА_11 є добросовісним набувачем, станом на 2020 рік стосовно цих приміщень не існувало будь-яких заборон чи обтяжень. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження ризиків, відповідно до статі 132 КПК України. Підтвердив факт виклику його довірителя до працівників поліції, проте ОСОБА_11 наразі за кордоном. У задоволенні клопотання в частині, яке стосується майна ОСОБА_11 просив відмовити.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що власник нежитлових приміщень 748, 749, 745 ОСОБА_10 є добросовісним набувачем майна, придбав його на підставі договорів купівлі-продажу, підозра йому не вручена. У нього укладені договори на утримання майна та на надання комунальних послуг, кошти за комунальні послуги сплачуються. Клопотання є необґрунтованим щодо наявності підстав для накладення арешту на нерухоме майно його довірителя.

Власник майна ОСОБА_10 підтримав доводи свого адвоката, вказав, що договори купівлі-продажу він укладав у нотаріуса, який і мав все перевіряти, він немає юридичної освіти та не знає, що і як треба перевіряти. Вказав, що до того, як він там придбав приміщення, у підвалі було брудно, був неприємний запах та спали «бомжі», тепер там чисто і ніхто не заперечує, коли мешканці будинку спускаються туди як в укриття. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Інші власники майна чи їх адвокати у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Враховуючи приписи частини першої статті 172 КПК України, розгляд клопотання відбувся у їх відсутність.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, адвокатів, власників майна, повно, всебічно та об`єктивно вивчивши доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, що були надані суду для дослідження, зокрема там в тому числі план за поверхами на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до постанови слідчого від 30 жовтня 2023 року нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_4 за № 741, № 754, № 755, № 758, № 759, № 744, № 744-1,№ 756, № 756-1, № 756-2, № 757, № 748, № 749, № 745, № 737, № 746, № 747, № 750, № 738, № 738-1, № 738-2, № 742, № 752/1, № 761, № 761-1, № 762, № 763, № 739, № 5 в групі приміщень № 740 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доводи адвокатів та власників майна щодо того, що вони є добросовісними набувачами власниками нежитлових приміщень не впливають на визначення статусу такого майна, зокрема як речового доказу у кримінальному провадженні та не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні позову.

Щодо доводів про відсутність інформації, що підвал багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є укриттям, слідчий суддя зазначає, що як вбачається з ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року про надання дозволу на огляд, яка долучена до клопотання, слідчим суддею було встановлено, що відповідно до проведеного огляду інтернет ресурсу «https://kyivcity.gov.ua/bezpeka_ta_pravoporiadok/bomboskhovyshcha_ta_ukryttia/»багатоповерховий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є одним із списку будинків з наявністю укриття цивільного захисту, яке розміщено у підвальному (технічному) приміщені.

Доводи стосовно того, що на цей час жодній особі не пред`явлено підозру у кримінальному провадженні та відсутній цивільний позов, також не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки прокурор просить накласти арешт на нежитлові приміщення з метою збереження речових доказів, а відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на обставини та події, які були встановлені досудовим розслідуванням, з огляду на наявні докази у матеріалах кримінального провадження, нерухоме майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту вказаного майна, з метою його збереження як речового доказу.

Як передбачено частиною четвертою статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною одинадцятою статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи прокурора та власників майна, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника майна завданнями кримінального провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вид нерухомого майна, його стан на час розгляду клопотання, відсутність належного обґрунтування необхідності заборони користування майном, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном.

Роз`яснити власникам нежитлових приміщень, про те, що розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України , слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

нежитлове приміщення № 741, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 ;

нежитлові приміщення № 754, № 755, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_11 ;

нежитлові приміщення АДРЕСА_5 , які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_12 ;

нежитлові приміщення № 744, № 744-1,№ 756, № 756-1, № 756-2, № 757, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_13 ;

нежитлові приміщення № 748, № 749, № 745, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_10 ;

нежитлові приміщення № 737, АДРЕСА_6 , які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_14 ;

нежитлові приміщення № 738, № 738-1, № 738-2, № 742, № 752/1, № 761, № 761-1, № 762, № 763, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_15 ;

нежитлові приміщення № 739, № 5 в групі приміщень № 740, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_16 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном, без позбавлення права користування вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 8 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1