Провадження №: 1-в/336/337/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, засудженого 25.11.2015 р. вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 р., на підставі п. 5 ст. 53 КК України, замінено на 50 годин громадських годин,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із вищевказаним клопотанням.

В клопотання зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 р., на підставі п. 5 ст. 53 КК України, присуджену суму штрафу замінено на 50 годин громадських годин.

Після реєстрації копії судового рішення, засудженому було направлено виклики, однак за викликами останній не з`явився.

19.04.2016 р. та 29.04.2016 р. Олександрівським РВ до Жовтневого ВП Ленінського ВП ГУНП ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій обл. направлено подання про здійснення приводу ОСОБА_3 .. Згідно повідомлення відділу поліції, останній за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 4 не мешкає, проведеними пошуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не виявилось можливим. Окрім того, 11.05.2016 р. працівниками Олександрівського РВ було здійснено вихід за адресою мешкання останнього та встановлено, що засуджений відсутній за вказаною адресою та місце його перебування не відоме.

З метою встановлення місця проживання засудженого ОСОБА_3 органом пробації 11.05.2016 р. були направлені запити до відповідних установ та організацій. За отриманими відповідями та вжитими заходами місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 не встановлено.

10.06.2016 р. Олександрівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

24.06.2016 р. відносно ОСОБА_3 заведено оперативно-розшукову справу ОРС № 50131603.

04.05.2018 р. до Олександрівського РВ надійшло повідомлення відділу поліції про встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 у місті Одеса, якого було опитано та відпущено під зобов`язання.

Працівниками Олександрівського РВ було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_3 , в ході якого засуджений повідомив, що в м. Запоріжжі йому не має де мешкати, тому відбувати покарання у виді 50 годин громадських робіт не має змоги. Тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

26.12.2018 р. Олександрівським РВ було направлено запит до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області з метою перевірки факту проживання та запиту особової справи для виконання за територіальністю. Згідно відповіді При морського РВ від 19.03.2019 р. ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав. В подальшому засуджений на зв`язок не виходив та відносно нього було продовжено розшук.

09.11.2023 р. до Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Заполрізькій області надійшло повідомлення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, в якому зазначалося, що місцезнаходження ОСОБА_3 встановлено, зобов`язано явкою до Олександрівського РВ та ОРС категорії «Розшук» № 50862203 закрито. Постійного місця проживання засуджений не має. Явки до Олександрівського РВ не відбулося.

Станом на 09.11.2023 р. засуджений не відпрацював призначені ухвалою суду 50 годин громадських робіт.

Посилаючись на ст. 80 КК України, начальник Олександрівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області просить вирішити питання про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_3 , засудженого 25.11.2015 р. вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 р., на підставі п. 5 ст. 53 КК України, замінено на 50 годин громадських годин.

Представник Олександрівського РВ з питань пробації направив до суду заяву про розгляд подання без його участі, просить подання задовольнити.

Прокурор подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує, просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду подання повідомлявся у встановленому порядку, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Вивчивши подання, враховуючи позицію прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 був засуджений 25.11.2015 р. вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 р., на підставі п. 5 ст. 53 КК України, присуджену суму штрафу замінено на 50 годин громадських годин.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 р., покарання по якому замінено ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 р. на 50 годин громадських робіт, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника Олександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, засудженого 25.11.2015 р. вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 р., на підставі п. 5 ст. 53 КК України, покарання замінено на 50 годин громадських годин, від подальшого відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1