Справа № 192/1155/23
Провадження № 1-і/192/4/23
Ухвала

Іменем України

23 листопада 2023 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000091 від 22.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Наталівці Солонянського району Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей, інших осіб на утриманні не має, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, має військове звання «старший солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час утримується у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

14 червня 2023 року з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000091 від 02.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що в обвинувальному акті у даті внесення відомостей про зазначене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань допущено помилку, а саме вказано 02 лютого 2023 року, тоді як правильною датою є 22 лютого 2023 року, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким дата реєстрації провадження 22.02.2023 (а.с. 200).

22 листопада 2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить продовжити у кримінальному провадженні № 0000091 від 22.02.2023 до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави. Клопотання обґрунтовується тим, що 27 вересня 2023 року ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області було продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 25 листопада 2023 року включно. У зв`язку з наближенням до закінчення строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановленого попередньою ухвалою, виникла необхідність вирішити питання щодо його продовження, оскільки наявні достатньо обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк от семи до п`ятнадцяти років.

Прокурор посилається на те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлений Солонянським районним судом Дніпропетровської області та відображений в постановлених ухвалах від 15.06.2023, 02.08.2023 та 27.09.2023 не зменшився. Обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт можливості суворого покарання за вироком суду, може переховуватись від суду. При цьому підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, дітей не має, не працевлаштований, мешкає не за зареєстрованим місцем проживання.

17.06.2022 військовослужбовець ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину, за фактом чого наявне зареєстроване кримінальне провадження за № 0000856 від 01.12.2022, що підтверджує ризик переховування від суду.

Тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів, населення наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Прокурор вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти уникненню зазначеного ризику.

У судовому засіданні 23 листопада 2023 року прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу підтримала.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не заперечували.

Потерпіла також проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Порядок продовження строку тримання під вартою встановлений статтею 199 КПК України. За змістом п. 1 ч. 3 цієї статті, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, постановленої 29 травня 2023 року, 20 березня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 17.05.2023 включно, ухвалою слідчого судді від 16 травня 2023 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 01.06.2023, 29 травня 2023 року слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 19 червня 2023 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на момент обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при продовженні його дії до 01 червня 2023 року. Слідчий суддя погодився з доводами клопотання, що ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, який був встановлений слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 не зменшився, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, при цьому слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_4 з 28.02.2022 проходив військову службу у зв`язку з мобілізацією, що він з 22.12.2022 незаконно відсутній на службі, підозрюваний ОСОБА_4 мешкав не за місцем реєстрації. Крім того ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, не працює.

У підготовчому судовому засіданні 15 червня 2023 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою продовжено судом до 11 серпня 2023 року, у судовому засіданні 02 серпня 2023 року до 29 вересня 2023 року та 27 вересня 2023 року зазначений запобіжний захід продовжено судом до 25 листопада 2023 року.

На теперішній час не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, він не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інших осіб, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Окрім того, ОСОБА_4 проходив військову службу у зв`язку з мобілізацією та незаконно відсутній на службі.

Судом не встановлено обставин, які давали б підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі і домашнього арешту, а також особистої поруки або особистого зобов`язання.

Тому, суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого є виправданим. Такий запобіжний захід відповідає завданням кримінального провадження, встановленим обставинам, особі обвинуваченого, меті застосування запобіжного заходу запобіганню зазначеному ризику та забезпеченню належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

Отже, прокурором доведено, наявність ризику, який виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 199 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до 17 січня 2024 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 17 січня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1