У Х В А Л А

09.01.2024 колегія суддів Городоцького районного суду Львівської області в

складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпіих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України

в с т а н о в и л а :

В провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, внесених 27.05.2022 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні та у письмовому клопотанні просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Клопотання мотивує тим, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на досудовому розслідуванні та при продовженні судом такого, не зменшились та продовжують існувати, останній обгрунтовано обвинувачується у вчиненні, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням вибухового предмету до потерпілих, докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого та двох тяжких злочинів є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК порядку. Вказує, що у разі застосування іншого запобіжного заходу не пов"язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 може вжити заходи спрямовані на доведення свого злочинного умислу до кінця, що ставить під загрозу життя потерпілих, крім того, ще не допитато всіх свідків та експертів. Зазначає, що обмеження конституційних прав ОСОБА_6 є виправданим, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Захисник ОСОБА_7 в суді просить про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт, вказав, що жодних ризиків перелічених прокурором не існує, тиску на потерпілих, свідків та експертів останній не чинитиме, оскільки потерпілі вже дали пояснення, а чи буде потреба в допиті експертів, зараз не відомо

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Потерпілий ОСОБА_10 поклався на розсуд суду.

Адвокат ОСОБА_9 в суді клопотання прокурора підтримав.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого,представника потерпілих, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 29.05.2022 р. обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою колегії суддів Городоцького районного суду Львівської області, зокрема, від 23.11.2024 р. такий продовжено до 19.01.2024 року, включно, без визначення розміру застави.

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Не вдаючись до детального аналізу оцінки дій винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, суд повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у суду реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Обов`язок доведення цих обставин лежить на прокуророві.

Наведені прокурором у клопотанні доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Переконливих доказів того, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на наведені ризики, в ході розгляду справи не здобуто.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень із застосуванням вибухових предметів, використання яких створило небезпеку для життя не тільки потерпілих, а і невизначеного кола осіб, зокрема, у вчиненні замаху на умисне вбивство двох або більше осіб вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, що свідчить про особливу небезпеку дій ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, вік і стан здоров`я ОСОБА_6 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі, таке обмеження конституційних прав, з огляду на наведені прокурором обставини, є виправданим, наведене свідчить про відсутність в обвинуваченого соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не буде незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні та не вчинить іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, його вік і стан здоров`я дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

При цьому, суд враховує доводи захисника, між тим, з огляду на наявні ризики, перелічені вище, які не змінились, та наявність обгрунтованої підозри, підстав для зміни запобіжного заходу, про що просить захисник, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.03.2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів.

Повний текст ухвали складено 12.01.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3