Справа №766/6302/23
н/п 1-кс/766/2959/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001906 від 08.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно:

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, не одруженого, зі слів-вдівця, дітей та утриманців немає, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, зареєстрованого АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

25.10.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001906 від 08.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком 60 днів.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 25.10.2023 року для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що слідчим відділом Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області розслідуються матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001906 від 08.09.2023 за попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку (Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, внесеними Указом від 15 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, внесеними Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ (останнім продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб), який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2023 року біля 19:20год., гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи вище вказані обставини щодо дії воєнного стану в Україні, маючи прямий умисел та корисливий мотив і мету, спрямовані на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, повторно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з лавки за адресою: АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, викрав мобільний телефон марки «Nomi» моделі «і248» червоного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-23/3087-ТВ від 18.09.2023, становить 381,33 грн., який належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого залишив місце події та розпорядився незаконно отриманим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 381,33грн.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану.

24.10.2023 на підставі ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_4 , до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується доказами отриманими під час досудового розслідування, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 08.09.2023 від ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 повідомив про те, що 07.09.2023 приблизно о 19 год. 20 хв. невстановлена особа, шляхом вільного доступу, з лавки за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила крадіжку мобільного телефону «Nomi», червоного кольору;

- протоколом огляду від 13.09.2023 року під час якого оглянуто мобільний телефон марки ««Nomi» моделі «і248» червоного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який добровільно видав гр. ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого від 13.09.2023, відповідно до якого потерпілий вказав, що 07.09.2023 року перебував в компанії за адресою м.Херсон проспект Ушакова 30/1, де разом вживали алкогольні напої. Після того як деякі чоловіки пішли, виявив відсутність мобільного телефону марки «Nomi» моделі модель «і248» червоного кольору, мобільний телефон придбаний в 15 червня місяця 2023 року у бувшому у користуванні, в телефоні було дві сім картки номери яких НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . Телефон потерпілий залишив на лавці де останні вживали алкогольні напої;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.09.2023, відповідно до якого свідок вказав, що 07.09.2023 року біля 20:00 год., точно не пам`ятаю, до його будинку прийшла жінка яку раніше останній бачив на Центральному ринку, однак з нею не знайомий, вийшовши до жінки остання почала розмову після чого ми познайомились, після деякого часу спілкування остання запропонувала придбати в неї телефон та дістала з кишені телефон кнопкового типу, червоного кольору, свідок його переглянув та запропонував їй за нього 200 грн, її це влаштувало, та остання віддала телефон взамін отримала грошові кошти. Телефон який остання продала, був без сім карток, марки «Nomi» кнопкового типу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_7 , впізнав на фотознімку особу жіночої статі яка продала йому мобільний телефон, а саме вказує на фотознімок №3 (три) на якому зображено ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.09.2023, відповідно до якого свідок вказав, що 07.09.2023 близько о 20.00 годині, остання спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 перебували вдома до них прийшли знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час розмови ОСОБА_10 дістав з кишені мобільний телефон червоного кольору та запропонував, щоб його десь продали та придбали спиртні напої. Після чого ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , пішли на центральний ринок, де підійшли до будинку чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який на Центральному ринку здійснює продаж різної техніки, та також речей які були у користуванні, свідок підійшовши до його подвір`я покликала ОСОБА_13 , та коли він вийшов остання розповіла, що хоче продати телефон, після чого домовились про ціну, та останній придбав в мене телефон червоного кольору який надав ОСОБА_14 , після чого жінка повернулась до ОСОБА_12 який її чекав неподалік від будинку ОСОБА_13 і останні пішли придбали горілку і повернулись до своєї квартири де вживали горілку з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_8 , впізнав на фотознімку особу чоловічої статі якого знає як ОСОБА_4 , а саме вказує на фотознімок №3 (три) на якому зображено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.09.2023, відповідно до якого свідок вказав, що 07.09.2023 близько о 20.00 годині, до нього прийшли знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які у них періодично перебувають та останні разом вживають алкогольні напої. Під час розмови ОСОБА_10 запропонував вжити алкогольних напоїв, після чого дістав з кишені мобільний телефон червоного кольору та запропонував ОСОБА_9 , його десь продати та придбав спиртні напої. Після чого останній ні чого не питаючи у ОСОБА_17 звідки даний телефон, оскільки ОСОБА_14 був на підпитку, разом з співмешканкою ОСОБА_18 пішли до центрального ринок, де останній передав дружині телефон який взяв у ОСОБА_17 і вона пішла до подвір`я ОСОБА_13 який працює на Центральному ринку та міг придбати телефон, через 15-20- хвилин ОСОБА_25 повернулася, сказала, що за телефон заплатили 200 грн та на шляху до своєї квартири останні придбали горілку;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_9 , впізнав на фотознімку особу чоловічої статі якого знає як ОСОБА_4 , а саме вказує на фотознімок №4 (чотири) на якому зображено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 13.09.2023, відповідно до якого свідок вказав, що 07.09.2023 близько о 19.20 годині точно не пам`ятає, спільно зі своїм товаришем ОСОБА_4 знаходились по АДРЕСА_2 , на лавці вживали спиртні напої разом з місцевим мешканцем ОСОБА_20 та його дружиною ОСОБА_21 . Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_22 час від часу розмовляв по телефону червоного кольору та клав його на лавку біля себе де він сидів. Через деякий час до ОСОБА_23 підійшов ОСОБА_10 сказав що їм треба йти, останній погодився та останні пішли, вході розмові ОСОБА_10 сказав, що необхідно зайти до ОСОБА_24 та його співмешканки ОСОБА_25 які проживають по АДРЕСА_3 . Прийшовши до ОСОБА_26 свідок сів на стілець та сидів і помітив як ОСОБА_27 відійшов з Завірюхою ОСОБА_12 та ОСОБА_25 , і почав з ними розмовляти після чого ОСОБА_27 дістав з кишені телефон червоного кольору який бачив у ОСОБА_28 з яким випивали горілку по проспекту Ушакова, і телефон передав ОСОБА_12 , я зрозумів, що ОСОБА_27 викрав телефон у ОСОБА_28 . Після чого останні ОСОБА_12 та ОСОБА_25 пішли з квартири. Через деякий час ОСОБА_12 та ОСОБА_25 повернулися і принесли з собою 1.5. літра горілки, яку останні відразу почали вживати;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_19 , відповідно до якого ОСОБА_19 , впізнав на фотознімку особу чоловічої статі якого знає як ОСОБА_4 , а саме вказує на фотознімок №2 (два) на якому зображено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновком проведеної товарознавчої експертизи № СЕ-19/122-23/3087-ТВ від 18.09.2023, вартість мобільного телефону марки «Nomi» моделі «і248» червоного кольору, становить 381,33 грн.;

- іншими матеріалами кримінального провадження в цілому.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за яким передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, а також останній не має постійного місця проживання, а тому враховуючи вище встановлене може змінювати своє місце проживання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого даної події у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він знає місця де свідки та потерпілий можуть перебувати, та у разі перебування підозрюваного на волі останній матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілих шляхом залякування, підкупу, тощо, з метою зміни раніше наданих ними показів.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний офіційно ніде не працює, не має офіційного джерела доходів, тому може продовжувати вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення. Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, а саме за вчинення крадіжки, однак жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому існує реальний ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. враховуючи обставини вчинення та тяжкість кримінальних правопорушень, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2.особиста порука - щодо ОСОБА_4 оскільки не надходили письмові звернення від осіб, які за нього можуть поручитися;

3.домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання та підлягає постійному візуальному контролю, а в ході досудового розслідування забезпечити постійний візуальний контроль підозрюваного під час домашнього арешту неможливо, тому враховуючи особу підозрюваного та реальну міру покарання яка йому загрожує, у підозрюваного буде реальна можливість порушити виконання покладених на нього обов`язків, що в даному випадку може призвести до переховування підозрюваного.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на наявність підстав для тримання ОСОБА_4 під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З метою належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального правопорушення, та наявності факту того, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ним встановлених судом процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, існує необхідність в обранні вказаного запобіжного заходу.

2. Доводи сторони обвинувачення

Прокурор ОСОБА_3 , під час судового розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду просив суд обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в укритті на ринку, оскільки немає місця проживання, посилаючись на відсутність ризиків взагалі, визнання вини в повному обсязі.

4. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

4.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, матеріали кримінального провадження, документи з метою встановлення причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, у якому він підозрюється.

З урахуванням обсягу зібраних під час досудового розслідування доказів, наведених вище органом досудового розслідування, 24.10.2023 року ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування, а тому оголошена підозра є цілком обґрунтованою і такою, що ґрунтується на достатньому об`ємі доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування. Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

4.2. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

-ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.

Так, останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний усвідомлюючи загрозу реального ув`язнення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування слідчий суддя також враховує ту обставину, що ОСОБА_4 міцних соціальних зав`язків, які б могли гарантувати присутність підозрюваного в межах територіальної громади Херсонського району, не має; постійного місця проживання та роботи не має. Наведене створює обґрунтовані побоювання, що підозрюваний у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки достатні стримуючи фактори відсутні.

Ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

У той же час обґрунтованим вважає слідчий суддя твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 ознайомлений із дійсним місцем перебування свідків та потерпілого і може вчинити на них фізичний або психологічний вплив внаслідок чого останні можуть змінити свої покази на його користь.

При оцінці існування цього ризику слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має. Причинами протиправних дій стало бажання отримати матеріальну вигоду, що викликає обґрунтовані побоювання щодо продовження вчинення протиправних дій в майбутньому. Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, однак жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. З урахуванням характеру інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення щодо відсутності жодних стримуючих факторів, які б могли у достатній мірі запобігти продовженню протиправної діяльності, однією з цілей якої було отримання прибутку.

4.3. Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків та з`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, про що свідчить відсутність сім`ї або неповнолітніх утриманців, місця проживання не має.

У той же час, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання під вартою.

За таких підстав клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному №0001906 від 08.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, належить задовольнити, підстав для застосування домашнього арешту не вбачається.

4.4. Щодо розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Отже, враховуючи вищезазначені правила КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно останнього, можливо визначити заставу як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про визначення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» №511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового стану підозрюваного, характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, доведених ризиків, вважає, що застава у мінімальних межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного є застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176-178,183,186, 193,194,196,197 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 грудня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави.

ОСОБА_4 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 53 680 гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному положення п.п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.12.2023 року

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1