Справа № 182/3744/22
Провадження № 1-кп/0182/212/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2022 за № 0000464 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, із освітою 9 класів, заміжня, на утриманні має малолітню дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

У обвинуваченої ОСОБА_3 27 квітня 2022 року у нічний час (точного часу слідством не встановлено), яка достовірно знала, що в квартирі АДРЕСА_3 , знаходиться цінне майно, яке належить її малознайомому ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 в той же день та час, в період дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», за допомогою ключа, який мала при собі, відчинила вхідні двері до квартири, тим самим проникла до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де, впевнившись, що потерпілий міцно спить та що поруч нікого немає і за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала: робот-пилосос «sencor», SRV-8550BK, чорного кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 11 101 грн. 93 коп.; ноутбук «Lenovo В590», чорного кольору, діагональ 15.6 д, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 552 грн.; ноутбук «Asus A6R», чорно-сірого кольору, діагональ 15.6 д, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 1 033 грн. 33 коп.; павербанк «Awei» model - Р28К, потужністю 10 000 mаk, білого кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 487 грн. 50 коп.; педальний блок провідник «GEM1X WFR - 3», чорного кольору для комп`ютерної гри, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 226 грн. 50 коп.; плойку для волосся «VІTEK» VT2317 ВК, чорного кольору, ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 300 грн.; мобільний телефон «Redmi 6», чорного кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 1 925 грн.; планшет «SAMSUNG» Galaxy Tab 3 Lite 7.0 (SM-T110) 8 GB, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1447 від 23.06.2022 складає 1426 грн. 50 коп.; грошові кошти в сумі 2 000 грн.; ключі від квартири, чоловічій светр червоного кольору без комірця, дорожню сумку, двоє парфум, а також чотири блоки живлення до мобільного телефону та дитячу гру, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, які належать ОСОБА_8 , чим спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 24 020 грн. 76 коп.

Після чого, з місця злочину ОСОБА_7 з викраденим майном пішла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченої

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала у повному обсязі. Суду показала, що з потерпілим ОСОБА_6 вона познайомилася тижнів за два до вчинення крадіжки. Вони зустрілися біля генделика, де вживали спиртні напої. Потім потерпілий запропонував піти до нього, щоб продовжити вживання спиртного. Адресу його проживання вона не пам`ятає, але це неподалік від малого магазину «Варус». Тиждень вони з потерпілим пили в його квартирі. Потерпілий сам дав їй ключі від квартири. Потім вона пішла додому до сина, при цьому вони домовилися, що вона вечором прийде до потерпілого і для цього він дав їй ключі. Коли вона до потерпілого вечором прийшла, то побачила, що він п`яний спить. Тому вона забрала все що змогла: 2 ноутбуки, робот-пилосос, педальний блок, павербанк, мобільний телефон, планшет. Плойку та грошові кошти не брала. Светр був на ній, це потерпілий сам дав їй його вдягнути. Все склала до дорожньої сумки. Сумку віддала знайомому наркоману. Зустріла його, коли вийшла з під`їзду. Попросила, щоб речі деякий час полежали у нього. Він погодився. Вони разом віднесли сумку до нього. Потім вказані речі повернули майже всі потерпілому. У скоєному розкаюється. Дуже шкодує, що все так сталося. Просить не позбавляти її волі та дати шанс виправитися.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_6 , згідно поданої заяви, просить проводити судовий розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов заявляти не буде. Стосовно міри покарання покладається на розсуд суду.

Досліджені в судовому засіданні докази

Письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000464:

- електронний рапорт від 28.04.2022 згідно якого, 28.04.2022 о 10.28 год. надійшло повідомлення зі служби «102» до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 28.04.2022 о 10:24 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинено крадіжку, а саме: в ночі в гостях була дівчина, після того як вона пішла, було виявлено відсутність у квартирі 2-х ноутбуків, мобільного телефону, робота-пилесоса, планшета. Заявник ОСОБА_6 (а.п. 8);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.04.2022 ОСОБА_6 , у якому він вказує, що в ніч на 28.04.2022 невідома особа таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , здійснила крадіжку належних йому речей. (а.п. 9);

- заява ОСОБА_6 про надання дозволу співробітникам поліції на проведення огляду, приміщення квартири АДРЕСА_3 . (а.п. 10);

- протокол огляду місця події від 29.04.2022 - приміщення квартири АДРЕСА_3 . Врізний замок на вхідних дверях видимих пошкоджень не має. В ході проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 11-19);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 1447 від 23.06.2022, відповідно до якого: 1. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, робота-пилососа «Sencor» SRV-8550BK, чорного кольору, придбаного в 2022 році, вживаного, станом на 28.04.2022, складає 11 101,93 грн. 2. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, ноутбуку «Lenovo В590 20206», чорного кольору, діагональ 15.6 д., придбаного в 2017 році, вживаного, станом на 28.04.2022, складає 5 520,00 грн. 3. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, ноутбуку «Asus A6R», чорно-сірого кольору, діагональ 15.6 д., придбаного в 2006 році, вживаного, станом на 28.04.2022, складає 1 033,33 грн. 4. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, павербанку «Awei» model «Р28К», потужністю 10000 mah, білого кольору, вживаного, станом на 28.04.2022 могла складати 487,50 грн. 5. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, педального блоку провідника «GEMІX WFR- 3», чорного кольору, для комп`ютерної гри, вживаного, станом на 28.04.2022, складає 226,50 грн. 6. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, плойки для волосся «VITEK VT2317 ВК», чорного кольору, вживаної, станом на 28.04.2022, складає 300,00 грн. 7. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, мобільного телефону «Redmi 6», чорного кольору, придбаного в 2019 році, вживаного, станом на 28.04.2022, складає 1 925,00 грн. 8. Ринкова вартість, з урахуванням зносу, планшету «SAMSUNG Galaxy Tab 3 Lite 7.0 (SM-T110) 8 GB», придбаного в 2013 році, станом на 28.04.2022 складає 1 426,50 грн. (а.п. 25-32);

- копія договору № 751-22004249 від 28.04.2022, 9:51:18 (специфікація), згідно якого було укладено договір фінансового кредиту між кредитодавцем - ПТ «Ломбард «Гроші Тут» та позичальником ОСОБА_9 . Предмет застави - планшет «SAMSUNG Galaxy Tab 3 Lite 7.0 (SM-T110) 8 GB. Сума кредиту, що видана позичальнику 300 грн. (а.п. 53);

- письмове повідомлення з ПТ «Ломбард «Гроші Тут», згідно якого ОСОБА_9 з 01.04.2022 по 13.05.2022 звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут» з приводу закладу майна, а саме: планшету «SAMSUNG Galaxy Tab 3 Lite 7.0 (SM-T110) 8 GB. Дата: 28.04.2022 о 09:51:18. Статус: звернено стягнення. (а.п. 54).

- заява ОСОБА_3 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення речей: светру чоловічого червоного кольору, магнітного ключа від домофону та лазерного ключа. (а.п. 55);

- протокол огляду від 17.05.2022 - добровільно наданих ОСОБА_3 речей: светру чоловічого червоного кольору; магнітного ключа від домофону в оправі чорного кольору та лазерного ключа. Оглянуті речі вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 56-59);

- заява ОСОБА_10 про добровільне надання працівникам поліції для огляду та вилучення речей. (а.п. 60);

- протокол огляду від 18.05.2022 - добровільно наданих ОСОБА_10 речей: ноутбуку «Lenovo В590», чорного кольору, діагональ 15.6 д в робочому стані з зарядним пристроєм чорного кольору; ноутбуку «Asus A6R», чорно-сірого кольору, діагональ 15.6 д., в робочому стані, без пошкоджень з зарядним пристроєм чорного кольору; павербанку «Awei» model «Р28К», потужністю 10000 mah, білого кольору; дорожньої сумки темно-синього кольору на колесах; спортивного рюкзака чорного кольору; педального блоку провідника «GEMІX WFR- 3», чорного кольору, для комп`ютерної гри; плойки для волосся «VITEK VT2317 ВК», чорного кольору; дитячої настільної гри в коробці; флакону порожнього з-під парфум; флакону з парфумами; одного бездротового навушника чорного кольору у футлярі; 4 блоків живлення. Оглянуті речі вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 61-69);

- розписка ОСОБА_6 про отримання належних йому, раніше викрадених у нього речей. (а.п. 71).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення, за яким вона обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Повторність в діях ОСОБА_3 обґрунтована наявністю непогашеної судимості за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки та направленням до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001659 від 20.06.2019 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд не погоджується з наявністю в діях обвинуваченої ОСОБА_3 інкримінованої стороною обвинувачення такої кваліфікуючої ознаки як «повторність» та враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Судом встановлено, що вирок Нікопольського міськрайонного суду відносно ОСОБА_3 був ухвалений 10.04.2019 та саме із вказаного дня почав відраховуватись визначений ОСОБА_3 двохрічний іспитовий строк, який закінчився 10.04.2021.

У даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення 27.04.2022. Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, поза межами іспитового строку, визначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року, який не був скасований та закінчився 10 квітня 2021 року. А тому суд вважає, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 вчинила нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку.

Що стосується обвинувального акту направленого до суду, то суд вважає за необхідне вказати не наступне.

У ст. 35 КК України передбачені правові наслідки повторності, сукупності та рецидиву кримінальних правопорушень, зокрема, повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із закону України про кримінальну відповідальність, законодавцем чітко не встановлено підходу до врахування при здійсненні кримінально-правової кваліфікації дій особи за ознакою «повторно» наявності чи відсутності факту засудження цієї особи (наявності чи відсутності судимості).

Для цього суд враховує принцип презумпції невинуватості, закріплений у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Також у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві. Так, у ч. 1 ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо у тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 2 КК України), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст. 7 та ч. 1 ст. 17 КПК України). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

З урахуванням зазначеного та враховуючи принцип презумпції невинуватості, а також системне тлумачення положень ч. 1 та ч. 3 ст. 32 КК України, вказує на те, що сам факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні. Тобто лише за умов, коли суд безпосередньо досліджує докази та у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому. Оскільки доведеність чи недоведеність вини у першому епізоді встановлюється судом і лише одночасний розгляд судом в одному кримінальному провадженні першого епізоду, що утворює повторність, і наступного, який кваліфікується як повторний.

Отже, лише за таких обставин, така форма множинності злочинів, як повторність, за відсутності обвинувального вироку суду стосовно особи за раніше вчинений злочин, якщо такі епізоди розглядаються судом в одному кримінальному провадженні, узгоджується з положеннями ст. 62 Конституції України та відповідає принципу non bis in idem.

Крім того, системне тлумачення зазначених вище норм свідчить про те, що необхідно розрізняти особливості інкримінування особі ознаки повторності в одному чи різних кримінальних провадженнях стосовно неї, зокрема: коли за наявності повторності тотожних чи однорідних злочинів така кваліфікуюча ознака інкримінується особі в одному кримінальному провадженні без постановлення обвинувального вироку стосовно першого епізоду суспільно небезпечної поведінки особи; та у різних кримінальних провадженнях, коли розгляд кримінального провадження за першим епізодом розглядається (або розслідується) в іншому кримінальному провадженні щодо тієї ж особи. При цьому основою для такого поділу є врахування принципу презумпції невинуватості особи.

Тобто у різних кримінальних провадженнях стосовно однієї і тієї ж особи підставою для кваліфікації дій особи за ознакою повторно є не факт обвинувачення її у вчиненні злочину за першим епізодом (без постановлення обвинувального вироку), а саме факт постановлення стосовно неї обвинувального вироку у іншому кримінальному провадженні за епізодом, що дає підстави кваліфікувати її дії з урахуванням повторності.

Так, у випадку, коли на момент правової оцінки судом певного діяння особи в обвинувальному вироку інші діяння цієї ж особи не одержали з боку інших судів правової оцінки, яка б дозволяла розглядати їх як елементи повторності разом з тим діянням, якому дає правову оцінку суд, він не може: - розглядати діяння, яке є предметом його правової оцінки, як елемент повторності кримінальних правопорушень; - взагалі вбачати у поведінці особи повторність кримінальних правопорушень.

Ця неможливість викликана тим, що у протилежному випадку суд спростовував би презумпцію невинуватості особи щодо діянь, які не були предметом судового розгляду, що було б явним порушенням цього фундаментального права людини, оскільки презумпція невинуватості передбачає з-поміж іншого те, що «сторона обвинувачення має повідомити зацікавленій особі, у чому її обвинувачують, аби надати можливість підготувати і згодом представити свій захист, а також надати докази, достатні для обґрунтування обвинувального акту» (постанова ЄСПЛ в справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, пар. 77). Усі перераховані гарантії виявляться порушеними, якщо суд надаватиме правову оцінку діянню, яке не є предметом кримінального провадження, в якому суд здійснює судовий розгляд.

Оскільки суд не може давати правову оцінку діянням особи, що не є предметом кримінального провадження, в якому він здійснює судовий розгляд, він, відповідно, позбавлений можливості давати діянню, щодо якого він здійснює судовий розгляд, таку правову оцінку, яка б ґрунтувалася на оцінці інших діянь, щодо яких судовий розгляд не здійснюється. Таким чином, суд повинен утримуватися від оцінки діяння, щодо якого він здійснює судовий розгляд, як повторного кримінального правопорушення, якщо інші діяння особи ще не одержали з боку іншого суду правової оцінки, яка дозволяла б розглядати їх як елементи повторності кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме: кримінальне провадження № 0001659 від 20.06.2019 (справа № 182/4613/19, провадження № 1-кп/0182/703/2024) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, згідно якого ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення 15.06.2019. У вказаному провадженні обвинувальний вирок суду відсутній.

Тобто ОСОБА_3 на час постановлення вироку у даному кримінальному провадженні не має судимості за вчинення злочину проти власності.

А тому, суд вважає, що інкримінування ОСОБА_3 ознаки «повторності» у даному конкретному випадку є зайвим, оскільки судом встановлено, що інше кримінальне провадження щодо останньої, не розглянуто по суті й обвинувального вироку не постановлено, а стосовно вироку від 10.04.2019 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, то ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, поза межами іспитового строку, визначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року, який не був скасований та закінчився 10 квітня 2021 року, а тому підстав для інкримінування ОСОБА_3 кваліфікуючої ознаки «повторності» немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_3 ознаки повторності при вчиненні таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, відсутні, що повністю узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду постанова від 14 вересня 2020 року у справі № 591/4366/18 (провадження № 51-1122кмо20).

Згідно з ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У зв`язку з викладеним, суд у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення, вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та виключити з правової кваліфікації кваліфікуючу ознаку «повторно».

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтю 69-1 КК України, відповідно до якої за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочином (ч. 4 ст. 185 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винної.

Так, ОСОБА_3 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п. 99). Офіційно не працевлаштована. Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 102). Заміжня, на утриманні має одну малолітню дитину, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 88-89, 91). Також суд враховує, що обвинувачена не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра (а.п. 100, 101).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці нею свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вона більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілому, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої - визнання вини, щире каяття, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо неї ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні, запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- светр чоловічий червоного кольору; ключі від квартири, а саме: один від вхідних дверей до квартири, другий ключ магнітний від під`їзду; ноутбук «Lenovo В590», чорного кольору, діагональ 15.6 д; ноутбук «Asus A6R», чорно-сірого кольору, діагональ 15.6 д; павербанк «Awei» model «Р28К», потужністю 10000 mah, білого кольору; педальний блок провідника «GEMІX WFR- 3», чорного кольору, для комп`ютерної гри; плойку для волосся «VITEK VT2317 ВК», чорного кольору; дорожню сумку; спортивний рюкзак; дитячу настільну гру; два флакони парфум; навушник у футлярі; 4 блоки живлення до мобільного телефону, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 1447 від 23.06.2022, згідно довідки в сумі 290 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази:

- светр чоловічий червоного кольору; ключі від квартири, а саме: один від вхідних дверей до квартири, другий ключ магнітний від під`їзду; ноутбук «Lenovo В590», чорного кольору, діагональ 15.6 д; ноутбук «Asus A6R», чорно-сірого кольору, діагональ 15.6 д; павербанк «Awei» model «Р28К», потужністю 10000 mah, білого кольору; педальний блок провідника «GEMІX WFR- 3», чорного кольору, для комп`ютерної гри; плойку для волосся «VITEK VT2317 ВК», чорного кольору; дорожню сумку; спортивний рюкзак; дитячу настільну гру; два флакони парфум; навушник у футлярі; 4 блоки живлення до мобільного телефону, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 290 (двісті дев`яносто) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1