Справа № 461/8510/23
Провадження № 1-в/461/133/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання затримання незаконним,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про визнання його затримання незаконним. В обґрунтування клопотання покликається на те, що 26.10.2016 року ОСОБА_4 було затримано співробітниками Київського ВП ГУНП в Харківській області в межах кримінального провадження №0006023 від 03.10.2016 року. Стверджує, що відповідно до протоколу затримання підставою затримання є п.2 ч.1 ст. 208 КПК України. ОСОБА_4 вважає, що його було незаконно затримано, оскільки на підставі п. 2 ч.1 ст. 208 КПК України особу може бути затримано під час вчинення нею злочину або безпосередньо після вчинення злочину, а його було затримано 26.10.2023 року в той час як кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР 03.10.2016 року, тобто через 23 доби після внесення відомостей в ЄРДР. Засуджений вважає, що підстави для затримання його у порядку ст. 208 КПК України були відсутні. Враховуючи наведене просить визнати його затримання незаконним.

Засуджений повар у судовому засіданні клопотання про визнання його затримання незаконним підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах клопотання та просить таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 про визнання його затримання незаконним заперечив, просить закрити провадження у справі, оскільки заявника було затримано в межах кримінального провадження №0006023 від 03.10.2016 року та вироком колегії суддів Київського районного суду м. Харкова засуджено за ч.ч.1,2 ст. 263, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 199, ч.2 ст.186, ч.1 ст.358, ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185, п.п. 6,9,12,13 ч.2 ст. 115 КК України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 02.02.2021 року даний вирок залишено без змін. Скаргу на незаконне затримання може бути подано слідчому судді під час досудового розслідування, у даному випадку стадія досудового розслідування завершена та відносно ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч.1,2 ст. 263, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 199, ч.2 ст.186, ч.1 ст.358, ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185, п.п. 6,9,12,13 ч.2 ст. 115 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що провадження з розгляду даного клопотання слід закрити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Главою 26 КПК України визначено обов`язки слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує. Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Таким чином, скарги на незаконне затримання підлягають розгляду під час досудового слідства слідчим суддею.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком колегії суддів Київського районного суду м. Харкова засуджений за ч.ч.1,2 ст. 263, ч.1 ст. 263-1, ч.1 ст. 199, ч.2 ст.186, ч.1 ст.358, ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185, п.п. 6,9,12,13 ч.2 ст. 115 КК України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 02.02.2021 року даний вирок залишено без змін.

26.04.2021 року видано розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили.

На даний час наведені ухвала та вирок оскаржуються в суді касаційної інстанції.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження з розгляду даного клопотання слід закрити, оскільки оскарження незаконного затримання можливе на стадії досудового розслідування, а не під час виконання вироку суду, а в даному випадку стадія досудового розслідування завершена, та набрав законної сили вирок щодо ОСОБА_4 , та

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження з розгляду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання затримання незаконним.

Повний текст ухвали проголошено 20.10.2023 року о 14 год. 50 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .