УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.24 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявниці ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області заяву ОСОБА_4 , матері ОСОБА_6 , про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 543/609/23),

в с т а н о в и в:

В провадженні Оржицького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , що обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , мати ОСОБА_6 , заявила відвід головуючому у вказаному кримінальному провадженні судді ОСОБА_7 . 08.01.2024 ОСОБА_4 подала до суду заяву про відвід, 17.01.2024 - доповнення до заяви про відвід судді. Заявниця вказує, що 08.01.2024 у кримінальному проваджені № 543/609/23 відновлено провадження у зв`язку з поданням прокурором свідоцтва про смерть обвинуваченого ОСОБА_6 . Заявниця вказує, що вона як мати ОСОБА_6 наділена правом звертатися із заявою про продовження кримінального провадження з метою реабілітації свого сина ОСОБА_6 . Обґрунтування ОСОБА_4 відводу судді ОСОБА_7 загалом зводиться до такого. Заявниця вказує, що у кримінальному провадженні № 543/1557/23 (кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 21.08.2023) за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (обвинувачення у вбивстві ОСОБА_6 ) за її заявою, як потерпілої особи, було задоволено відвід головуючому у справі судді ОСОБА_7 . Також заявниця вказує, що суддя ОСОБА_7 , на її думку, має дружні відносини з прокурором ОСОБА_9 , який є старшим у групі прокурорів у кримінальному провадженні що розглядається та, на її думку, через влив прокурора, уже сформував свою думку щодо винуватості її сина. ОСОБА_4 також вказує, що головуючий суддя ОСОБА_7 , який розглядав дане кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України за обвинуваченням її сина, допустив відносно останнього висловлювання, які, на думку ОСОБА_4 , свідчать про негативне упереджене ставлення судді ОСОБА_7 до її сина. Заявниця також вказує, що на носієві технічного запису судового засідання зафіксовано прояв неповаги під час здійснення судочинства до обвинуваченого, який був мобілізований до Збройних Сил України. ОСОБА_4 вказує, що вона є потерпілою у трьох кримінальних провадженнях, які, на її думку, розслідувалися з численними порушеннями законодавства із застосуванням психологічного та фізичного тиску на її сина, а кримінальне провадження № 0000169 за ч. 4 ст. 185 КК України, порушене за заявою її сина не розслідується, заявлені клопотання не розглядаються. Вказане, на думку ОСОБА_4 , свідчить про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_7 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід. В своїх поясненнях ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 посилалися на обставини, викладені у заяві про відвід.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 .

В матеріалах провадження є відомості, що суддя ОСОБА_7 повідомлений про місце і час проведення судового засідання належним чином.

Розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_7 , суд приходить до наступних висновків.

Підстави неможливості участі судді у розгляді кримінального провадження, визначені ст. 75, 76 КПК України, зокрема, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи або якщо суддя брав участі у розгляді цього провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 28 та 30, «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Суд приходить до висновку, що задоволення судом відводу судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 543/1557/23 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є підставою для відводу судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 543/609/23).

Також під час розгляду заяви про відвід суду не надано належних та допустимих доказів того, що характер відносин між суддею ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_9 є підставою для відводу судді ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні № 543/609/23, не надано доказів і того, що суддя ОСОБА_7 уже сформував свою думку щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В ході розгляду заяви про відвід не підтвердилися пояснення заявниці, що на наданому суду технічному записі судового засідання зафіксовано прояв неповаги судді ОСОБА_7 під час здійснення судочинства до обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі і як до військовослужбовця Збройних Сил України. Зміст цього запису не підтверджує і твердження заявниці про те, що у судді ОСОБА_7 сформувалося негативне упереджене ставлення до її сина. Вказівки заявниці про протиправні рішення та протиправну поведінку працівників поліції та працівників прокуратури під час розслідування інших кримінальних проваджень не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , що обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, суду не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 543/609/23, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Інші доводи учасників справи, враховуючи предмет розгляду, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» № 63566/00 від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 543/609/23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя