ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/388/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ,-

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва, головуюча у справі - суддя ОСОБА_4 , перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003471, справа № 753/12283/22, відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального провапоручення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

23.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_4 , яка у порядку ст. 35 КПК України передана для розгляду судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Підстави для відводу судді ОСОБА_4 , на які посилається обвинувачений, полягають в наступному:

1) головуючою суддею було долучено в непроцесуальний спосіб доручення від 12.10.2022 прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про вручення старшим дізнавачем Дарницького ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 мені ОСОБА_3 та захиснику - адвокату ОСОБА_6 обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, копій матеріалів кримінального провадження та відмові в задоволенні клопотання про визнання вказаних документів недопустимими доказами.

2) суддею ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотання про визнання розписки про отримання документів потерпілою ОСОБА_9 та представником ОСОБА_10 у дізнавача ОСОБА_11 що підтверджено під час допиту ОСОБА_9 в судовому засіданні.

3) суддею відмовлено в задоволенні клопотання про визнання недопустимим доказом заяви ОСОБА_9 , від 01.11.2021 про долучення фрагментів відео- записів, протоколу огляду відеозаписів від 01.11.2021, з фото-таблицею, постанови про визнання та приєднання як речового доказу лазерного диску DVD-R від 19.06.2023 (реєстр. № 40030 від 20.06.2023). Потерпілою ОСОБА_12 , свідком ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_14 в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_9 отримала копії записів події від 16.10.2021 по вул. А. Ахмтової 47 у голови ОСБПБ ОСОБА_14 на підставі заяви від 17.10.2021 та записи створено 18.10.2021.

4) суддя ОСОБА_4 відмовила в задоволенні клопотання сторони захисту про виклик та допит експерта ОСОБА_15 від 13.02.2023 (зареєстровано в канцелярії суду) та клопотання про визнання висновку експертного дослідження та висновку судово-медичного експерта ОСОБА_15 недопустимим доказом від 21.06.2023 оскільки експерт не відповів на поставлені перед ним питання при проведенні судово експертного дослідження та судово- медичної експертизи щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та чи знаходяться виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у причинному зв`язку із обставинами вказаними в направленні (наніс тілесні ушкодження в область тулуба).

Також, обвинувачений посилається на те, що через упередженість, суддя ОСОБА_4 03.10.2023 відмовила в задоволенні клопотань сторони захисту про:

1) виклик та допит свідка ОСОБА_11 від 19.03.2023 (реєстр. №40028 від 20.06.2023); про виклик та допит свідка ОСОБА_16 (вх.. 12107 від 27.02.2023) розглянутого 03.10.2023;

2) призначення та проведення експертизи відеозапису (реєстр № 12106 від 22.02.2023);

3) призначення та проведення судово-психологічної експертизи відносно ОСОБА_3 щодо його психологічного стану викликаного неправомірними діями ОСОБА_17 ;

4) призначення та проведення судово-психологічної експертизи для визначення розміру компенсації потерпілій ОСОБА_9 за заподіяні моральні страждання завдані потерпілій ОСОБА_9 .

Крім того, головуюча суддя емоційно реагувала на відповіді обвинуваченого під час розгляду клопотань, які безпідставно не задовольняла, чим , на думку ОСОБА_3 , проявляла відносно нього нестерпне ставлення, принижуючи людську гідність.

Таким чином, у комплексі, зазначені вище обставини, на переконання обвинуваченого ОСОБА_3 , свідчать про те, що дії судді ОСОБА_4 є упередженими при розгляді вказаних клопотань у вказаному кримінальному провадженні та не відповідають таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенства права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Захисник ОСОБА_6 підтримав заяву про відвід, повторив доводи зазначені у ній та просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 заперечив у задоволенні заяви про відвід оскільки ні у самій заяві ні у виступах обвинуваченого та захисника не наведено підстав які передбачені КПК України, як підстави для відводу судді. Також захисник ОСОБА_7 зазначив, що у нього склалося враження, що він перебуває на засіданні суду апеляційної інстанції, оскільки у заяві про відвід, фактично викладені доводи незгоди із прийнятими суддею ОСОБА_4 процесуальними рішеннями.

Також у задоволенні заяви про відвід заперечила і прокурор ОСОБА_5 , як у необгрунтованій.

Розглядаючи заяву про відвід судді ОСОБА_4 , суд виходить із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. При цьому, частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ("Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ("Пуллар проти Сполученого Королівства").

Також, стосовно об`єктивного критерію слід визначити окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими ("Ветштайн проти Швейцарії", "Ферантелі та Сантанжело проти Італії"). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії").

Розглянувши заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що обвинуваченим не наведено переконливих фактів на підтвердження того, що головуюча у справі суддя ОСОБА_4 є небезсторонньою чи упередженою при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Аналізуючи підстави для відводу, які зазначені у заяві ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладені у заяві, є фактично незгодою обвинуваченого із ухваленими суддею процесуальними рішеннями, які не підлягають окремому оскарженню, однак у відповідності до ч. 2 ст. 392 КПК України заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве процесуальне рішення, що не може слугувати підставою для відводу судді.

Таким чином, обвинуваченим ОСОБА_3 не зазначно обставин, які б об`єктивно обгрунтовували уперередженість чи небезсторонність судді ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 75,76, 80, 81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 753/12283/22, відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального провапоручення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: