УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 Справа №607/12774/20

Провадження №1-кп/607/971/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадженні №0000092 від 17 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000092 від 17 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України.

Згідно протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2023 року вказане кримінальне провадження передано головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року судове провадження у вказаному кримінальному провадженні розпочато із підготовчого судового засідання, під час якого захисник - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта прокурору.

Заявлене клопотання захисник обґрунтовує тим, що обвинувальний акт, на його думку, складений не уповноваженою особою, враховуючи, що після того, коли 21 жовтня 2020 року обвинувальний акт у даному провадженні був повернутий прокурору, слідчий уже не мав повноважень на здійснення досудового розслідування, в тому числі на складання обвинувального акта. Крім цього, після повернення обвинувального акта постанов про призначення слідчих не виносилося. Також, підставою для повернення обвинувального акта прокурору захисник вважає те, що формулювання обвинувачення в такому документі суттєво відрізняється від підозри.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор подала письмове заперечення на клопотання захисника, яке підтримала у судовому засіданні. Прокурор вважає, що позиція сторони захисту щодо складання обвинувального акта не уповноваженою особою є безпідставною, такою що суперечить вимогам КПК України та висновкам Верховного Суду. Повернення обвинувального акта не передбачає відновлення завершеного досудового розслідування, призначення нового слідчого і прокурора, повідомлення особі нової підозри, проведення слідчих дій, відкриття матеріалів тощо. З огляду на викладене, при поверненні обвинувального акта слідчий і прокурор, які здійснювали свої повноваження у цьому кримінальному провадженні до його завершення, уповноваженні надалі на складання та підписання нового обвинувального акта. Також, на думку прокурора, не є підставою для повернення обвинувального акта твердження захисника, що сформульоване обвинувачення відрізняється від повідомленої підозри. Прокурор, з посиланням на постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року №718/1189/22, вказує, що зміст формулювання обвинувачення при складанні обвинувального акта може як збігатися, так і відрізнятися від сформульованої підозри у письмовому повідомленні про неї з огляду на те, що в обвинувальному акті викладаються не лише відомі на момент повідомлення про підозру фактичні обставини кримінального правопорушення, а й обставини, встановлені під час досудового розслідування. Таким чином, до формулювання повідомлення про підозру законодавець встановлює менші вимоги, аніж до формулювання обвинувачення з викладенням його в обвинувальному акті.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000092 відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання захисника і також подав письмові заперечення, у яких вказав, що ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Крім цього, пославшись на висновки Верховного Суду, представник потерпілих заперечив необхідність повернення обвинувального акта через розбіжності між повідомленням про підозру та обвинувальним актом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, та наявні матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктом 17 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий, це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження (п. 5 ст. 3 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, 21 жовтня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був повернутий прокурору. Зазначена ухвала суду була залишена в силі судом апеляційної інстанції.

Після повернення обвинувального акта прокурору, 05 січня 2021 року слідчим Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 повторно складено обвинувальний акт, який того ж дня затверджений прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 та направлено до суду.

Вирішуючи питання, чи був уповноважений слідчий ОСОБА_7 05 січня 2021 року складати обвинувальний акт, суд проаналізував висновки Верховного Суду, в тому числі викладені у постанові №636/336/21 від 08 листопада 2022 року.

У цьому рішенні Верховний Суд вказав, що повернення обвинувального акту не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу. З цього випливає, що повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом. Неможливість проведення додаткового розслідування пояснює і неможливість відновлення закінченого досудового розслідування або продовження його строків, як зазначав раніше цей Суд.

Отже, враховуючи, що після першого направлення до суду обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування завершилося, а слідчий ОСОБА_7 , в розумінні ст. 3 КПК України, був наділений повноваженнями слідчого лише в межах досудового розслідування, на думку суду, він не був уповноважений на складання обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000092 05 січня 2021 року.

Таким чином, суд вважає слушними доводи захисника про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000092 від 17 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України складений 05 січня 2021 року не уповноваженою особою. При тому, що ч. 1 ст. 291 КПК України не містить заборон щодо складання в такому випадку обвинувального акта прокурором.

Щодо інших доводів захисника ОСОБА_6 , які стосуються розбіжностей між формулюванням обвинувачення ОСОБА_5 та повідомленням його про підозру, суд зазначає, що прокурором та представником потерпілого наведено достатньо висновків Верховного Суду, які спростовують такі твердження захисника.

Зокрема, у рішенні №718/1189/22 Верховний Суд висловився, що зміст формулювання обвинувачення при складанні обвинувального акта може як збігатися, так і відрізнятися від сформульованої підозри у письмовому повідомленні про неї з огляду на те, що в обвинувальному акті викладаються не лише відомі на момент повідомлення про підозру фактичні обставини кримінального правопорушення, а й обставини, встановлені під час досудового розслідування.

Отже, в частині доводів захисника щодо розбіжностей між формулюванням обвинувачення ОСОБА_5 та повідомленням його про підозру, що тягне за собою повернення обвинувального акта, суд з ними не погоджується та вважає їх не обґрунтованими.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи захисника про складання обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000092 05 січня 2021 року не уповноваженою особою, що істотно вплине на судовий розгляд, оскільки такий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, при цьому обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 13 ст. 3, ч. 1 ст. 337 КПК України).

Враховуючи зазначені вище обставини, обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим ч. 1 ст. 291 КПК України, а тому, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000092 від 17 квітня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України, повернути прокурору.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1