Справа № 138/3006/23
Провадження №11-кп/801/119/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у приміщенні суду м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дзержинськ Донецької області, зареєстровану по АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , громадянку України, не судиму,

визнано винуватою увчинені кримінльних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і засуджено до покарання

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 з метою перетину державного кордону України разом з її чоловіком ОСОБА_10 , переслідуючи мету на використання завідомо підробленого документа, на початку вересня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за місцем свого проживання у м. Полтава Полтавської області, знайшла у месенджері «Телеграм» канал, назву якого встановити не вдалося, після чого в ході переписки з невідомою особою домовилася за винагороду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США про отримання посвідчення, у якому будуть зазначені завідомо неправдиві відомості про наявність у неї інвалідності 2 групи (загальне захворювання опорно-рухового апарату). Після цього ОСОБА_8 в електронному вигляді направила вищевказаній невідомій особі своє фото та анкетні дані, чим сприяла вчиненню кримінального правопорушення, а саме підроблення посвідчення. За виконання вказаних домовленостей ОСОБА_8 перерахувала грошові кошти у сумі 111 000 (сто одинадцять тисяч) гривень через термінал на рахунок, що був наданий їй у ході листування.

У подальшому, 25 вересня 2023 року через поштового перевізника « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 у відділенні № 5 м. Полтава Полтавської області отримала посилку, яка була надіслана з відділення №1 м. Таромське Дніпропетровської області, у якій знаходився підроблений документ, а саме: посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.07.2017, видане Управлінням соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у вчиненні підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, ОСОБА_8 28.09.2023 орієнтовно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи на міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Могилів-Подільський Волчинець», що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, буд. 5, в м. Могилів-Подільський Вінницької області, під час проходження прикордонного контролю та намагаючись перетнути державний кордон України разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи, що посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.07.2017, видане Управлінням соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підроблене, пред`явила вказаний документ працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 , і таким чином використала його.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

В апеляційній скарзі прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2023 року скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченої внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.; за ч. 4 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.00 коп.. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд за ч. 4 ст. 358 КК України призначив обвинуваченій покарання у виді штрафу у максимальному його розмірі - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., проте, при призначенні покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України обмежився майже мінімальним його розміром - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. Після чого за сукупністю кримінальних правопорушень суд, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначив остаточне покарання у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вказане свідчить про недієвість застосування відносно ОСОБА_8 такого розміру штрафу, оскільки це дозволить останній обмежтись сплатою накладеного грошового стягнення, яке, не є для неї надмірно обтяжливим, у порівнянні з сумою коштів, які вона сплатила за отримання підробленого документу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, які просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу державного обвинувача слід задовольнити частково.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскаржуваний вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження передбаченого ст. 382 КПК України.

Суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у вчиненні підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд врахував положення ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його обставини (форму вини, мотив і мету, спосіб тощо), відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обтяжуючих обставин.

З урахуванням наведеного, районний суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням насамперед особи обвинуваченої, колегія суддів находить таким, що не відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Проте, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд застосував обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у максимальному його розмірі - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а при призначенні покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у майже мінімальному розмірі - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. За сукупністю кримінальних правопорушень суд, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив остаточне покарання у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Приписами ч.2 ст.53 КК України встановлено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Проте, даних вимог закону місцевий суд при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України не дотримався, оскільки, призначив обвинуваченій покарання, яке не відповідає вимогам закону, внаслідок м`якості .

Апеляційний суд враховує і позицію обвинуваченої , яка в судових дебатах повідомила суд про часткове визнання апеляційної скарги , не заперечувала проти збільшення суми штрафу.

Апеляційний суд враховує і те, що обвинувачена працює фармацевтом в аптеці.

Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом в цій частині нового вироку за правилами ст.420 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні вироку судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України є підставою для його скасування.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню з урахуванням нового в цій частині яким обвинуваченій ОСОБА_8 призначається покарання з урахуванням вищенаведених висновків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2023 року, відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Вважати ОСОБА_8 засудженою до покарання

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.; за ч. 4 ст. - за 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.00 коп.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4