Справа № 509/3541/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0000307 від 15.05.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого : 21.07.2023 р. Малиновським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 р. п/в із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням та іспитовим строком 1 р. -

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 18207,69 грн., -

ВСТАНОВИВ :

14 травня 2023 року, в період часу з 02:00 год. до 03:00 год. ночі, ОСОБА_7 , умисно, із корисливих мотивів, з метою повторного незаконного заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» д/н НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_6 та був припаркований за адресою : Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, вул. Перлинна, 11, впевнившись, що його дії ніким не помічені, розуміючи протиправний характер своїх дій, не маючи ні дійсного, ні уявного права на керування вказаним транспортним засобом, таємно, здійснив спробу відкрити водійські двері вказаного автомобілю, які були замкнені, у зв?язку з чим, ОСОБА_7 незаконно проник до салону автомобілю через незамкнені передні пасажирські двері, та пересів за кермо а/м марки «ВАЗ 21063» д/н НОМЕР_1 , де шляхом пошкодження замку запалювання та з?єднання дротів, запустивши двигун автомобілю, покинув на ньому місце скоєння злочину, тим самим, незаконно, повторно, заволодівши транспортним засобом, розпорядившись викраденим автомобілем на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 18207,69 грн.

Вину свою ОСОБА_7 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно і вірно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмове клопотання, в якому повністю підтримавши свій цивільний позов, який просив задовольнити, та пославшись на зайнятість на роботі, просив суд проводити судовий розгляд та судові дебати без його участі.

Таким чином, ОСОБА_7 , умисно, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, вік обвинуваченого, його особу, попередню судимість за аналогічний злочин, щире каяття, а також невідшкодовану матеріальну шкоду потерпілому.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено у виді позбавлення волі.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань - не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

У зв?язку з чим, вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 21.07.2023 р., яким ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 р. п/в із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням та іспитовим строком 1 р. виконується самостійно.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 18207,69 грн., який обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_7 визнав повністю і який, на підставі ст.ст. 127-129 КПК України, ст.ст. 22,1166 ЦК України підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави належать стягненню судові витрати на залучення експертів для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 1912 грн.

В порядку ст.ст. 100,174 КПК України підлягають скасуванню арешти, накладені ухвалами слідчого судді Іллічівського міськсуду Одеської області на стадії досудового розслідування від 23.05.2023 р. на речові докази - а/м марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2 бампери від вказаного автомобілю, 2 рейлінги на дах автомобілю, 4 колеса від автомобілю, які вважати повернутими власнику ОСОБА_6 , речові докази у виді : гаєчного (металевого) ключа, змив з керма автомобілю, недопалок, плоскогубці, викрутка, ізолента, 2 упаковки з пластиковими стяжками, рідина в банці марки ВД-40, дроти чорного та червоного кольору, візитниця, упаковані в полімерні пакети, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області належить знищити ; речовий доказ у виді : DVD-R диску з камер відеоспостереження, який зберігається при матеріалах справи належить зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 100,124,127-129,174,368-371,373-376 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.ст. 22,1166 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 - визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити колишньою тримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати ОСОБА_7 з 17.05.2023 р.

Вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 21.07.2023 р., яким ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 р. п/в із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням та іспитовим строком 1 р. виконується самостійно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

У відшкодування шкоди, спричиненої злочином, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 18207,69 грн.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Іллічівського міськсуду Одеської області на стадії досудового розслідування від 23.05.2023 р. на речові докази - а/м марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2 бампери від вказаного автомобілю, 2 рейлінги на дах автомобілю, 4 колеса від автомобілю, які вважати повернутими за належністю власнику ОСОБА_6 , речові докази у виді : гаєчного (металевого) ключа, змив з керма автомобілю, недопалок, плоскогубці, викрутка, ізолента, 2 упаковки з пластиковими стяжками, рідина в банці марки ВД-40, дроти чорного та червоного кольору, візитниця, упаковані в полімерні пакети, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області знищити ; речовий доказ у виді : DVD-R диску з камер відеоспостереження, який зберігається при матеріалах справи зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1