Справа № 368/1389/23
провадження № 1-кп/368/180/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кагарлик Київської області "23" листопада 2023 р.

Кагарлицький районний суд Київської області в складі колегії суддів:

Головуючий колегії - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі - ОСОБА_4

За участю учасників процесу:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_5

Представник малолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_6

Сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_7

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8

- розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області кримінальне провадження за ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, яке внесено 10.08.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001875 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 24.11.2023 року, представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , - адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження цивільного позову ОСОБА_10 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 , третя особа на стороні позивача, - Кагарлицька міська рада Київської області як орган опіки та піклування до ОСОБА_7 , - про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (злочином), - для їх спільного розгляду.

Одночасно, представник малолітньої потерпілої, - адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про винесення судом ухвали, як окремого процесуального документу щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , про що подала письмве клопотання наступного змісту:

- Потерпілою у даному кримінальному провадженні, є малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником потерпілої у даній справі було заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

У позовній заяві представник малолітнього позивача просить стягнути з ОСОБА_7 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, на користь ОСОБА_9 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, моральну шкоду у розмірі 3 000 000,00 (три мільйони) гривень.

З метою виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог у даному кримінальному провадженні, є необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого.

Оскільки сума позову є значною, існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження свого майна на користь інших осіб, що в подальшому може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі норм ст.ст. 151, 152 ЦПК України, з метою забезпечення позову та захисту прав малолітньої особи, яка є потерпілою та цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні, керуючись ст.ст. 27, 31, 151 ЦПК У країни, - представник малолітньої потерпілої просить суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якого:

1. Прийняти дану заяву до розгляду;

2. Вжити заходи забезпечення цивільного позову про відшкодування моральної (немайнової шкоди) заподіяної кримінальним злочином, заявленого в рамках кримінальної справи № 368/1389/23 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 Кримінального кодексу України, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3. До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь- який спосіб вчиняти будь-які дії щодо рухомого та нерухомого майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

В судовому засіданні, яке відбулося 23.11.2023 року, прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 клопотання представника малолітньої потерпілої, - підтримала.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.11.2023 року, обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 , - заперечував проти задоволення клопотання представника позивача, зазначивши при цьому, що у нього на сьогоднішній день з майна є лише автомобіль, іншого майна, як то будинок, паї, чи інш., - в нього немає, окрім того, - все його майно перейде до його онуки і так.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.11.2023 року, захисник обвинуваченого (цивільного відповідача), адвокат ОСОБА_8 (представник відповідача), заперечував проти задоволення клопотання представника позивача, так як вважав його необгрунтованим, та таким, який не відповідає вимогам співмірності та обгрунтованості.

Суд, вислухавши клопотання представника малолітньої потерпілої, вислухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти клопотання, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, приходить до висновку щодо задоволення клопотання, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовучи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- Потерпілою у даному кримінальному провадженні, є малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником потерпілої у даній справі було заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

У позовній заяві представник малолітнього позивача просить стягнути з ОСОБА_7 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, на користь ОСОБА_9 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, моральну шкоду у розмірі 3 000 000,00 (три мільйони) гривень.

З метою виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог у даному кримінальному провадженні, є необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого.

Оскільки сума позову є значною, існує досить висока ймовірність того факту, що відповідач (чи третя особа за його дорученням) може в будь-який момент здійснити відчуження свого майна на користь інших осіб, що в подальшому може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, - цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать/ засадам кримінального судочинства.

Суд вважає, що існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника за рахунок наявного у нього майна та у зв`язку із цим представник позивача і звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та накладення арешту на майно боржника.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні даного питання суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом, як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від ЗО січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Правом власності відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, у випадку відчуження Відповідачем майна, буде неможливо звернути стягнення на нього у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу та його виконанні.

Саме слід вважати, що єдиним дієвим, ефективним та співмірним заходом забезпечення позову є накладення арешту на майно, що належить Відповідачу на праві власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, - може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З урахуванням доказів, наданих Позивачем на підтвердження своїх вимог, з позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При прийнятті даного рішення судом з`ясовано обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати Позивач, -позовним вимогам.

Так, дійсно, - в матеріалах справи відсутні відомості про реальний майновий стан обвинуваченого (відповідача) ОСОБА_7 , проте, - враховуючи специфіку справи, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, - 3000000 (три мільйони) грн., - суд вважає за можливе необхідне накласти арешт на відчуження всього (рухомого та нерухомого) майна обвинуваченого, щоб, в разі гіпотетичного задоволення позову, - зробити реальним процес виконання вироку в частині задоволеного цивільного позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6- 605 цсіб від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою та сталою судовою практикою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, з огляду на викладене вище, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову, так як невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає за можливе та необхідне задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Відповідачу обвинуваченому ОСОБА_7 на праві власності, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Суд вважає, що вищевказані заходи забезпечення позову застосовуються з урахуванням вимог необхідності, достатності, та є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ЕТS N 005 (далі - Конвенція), практикою Європейського суду з прав людини, як джерела права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1 -33/, п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003, п.п. 1, 2, 4, - 6 ППВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 149, 150, 153, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259 261, 441 ЦПК України, ч. 2 ст. 369, 370 372, 375, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову, яка подана представником позивача, - адвокатом ОСОБА_6 , - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_10 в інтересах малолітньої ОСОБА_9 , третя особа на стороні позивача, - Кагарлицька міська рада Київської області як орган опіки та піклування до ОСОБА_7 , - про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (злочином), шляхом накладення арешту на все рухоме чи нерухоме майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинка Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 19 липня 2000 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає до негайного виконання.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали вручити сторонам по справі.

Ухвала оскарженню окремо від остаточного рішення по даному кримінальному провадженню (вироку чи ухвали) не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3