печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1878/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника - адвоката: ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , слідчого: ОСОБА_5 , прокурора: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 12.10.2023 в рамках кримінального провадження № 0000568 від 30.06.2023,-

В С Т А Н О В И В :

15.01.2024 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 12.10.2023 в рамках кримінального провадження № 0000568 від 30.06.2023.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 11.10.2023 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України в межах кримінального провадження № 0000568 від 30.06.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України.

12.10.2023 о 6 годині ранку йому було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.

Сторона захисту вважає, що кримінальне провадження № 0000568 від 30.06.2023 року відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України з наступних підстав:

Згідно наказу Держмитслужби від 12.10.2022 № 975-о ОСОБА_4 з 14.10.2022 переведено на посаду начальника митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці.

Відповідно до Наказу від 04.07.2023 року «Про зміни до наказу «Про межі території пункту пропуску в Міжнародному аеропорту «Одеса» від 02.09.2021 року №105/аг», виданого ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», рух автотранспорту до митного посту був погоджений тільки через тиждень після відкриття кримінального провадження в даній справі.

Всупереч зазначеній тезі в повідомленні ОСОБА_4 про підозру, Державна митна служба України - не є правоохоронним органом.

Також, стороною захисту в скарзі зазначено, що з підозрюваним не проводилися контрольні змиви, таким чином встановити, що вказані грошові кошти були отримані саме підозрюваним неможливо.

У слідства відсутні будь-які докази, що ОСОБА_4 взагалі отримував неправомірну вигоду у ОСОБА_8 .

У відкритих стороні захисту матеріалах НСРД, зокрема відеозаписах відсутні будь-які підтвердження того, що ОСОБА_4 отримував грошові кошти. Зокрема згаданий в письмовому повідомленні про підозру епізод від 15.08.2023 року не містить відео підтверджень, що свідок був в автівці підозрюваного та передавав грошові кошти. Таким чином, протоколи НСРД не відповідають доданим до них відеозаписам, адже відеозаписи є неякісними, що унеможливлює встановлення того, чи голос ОСОБА_4 взагалі присутній на них.

Підстави для затримання особи не відповідають приписам статті 208 КПК, оскільки його не було затримано в момент вчинення злочину, були відсутні відомості, що він міг покинути країну або переховуватися. Більш того, можливі підстави для затримання з`явилися після самого затримання, що свідчить про упередженість та провокацію з боку слідства. Вказаний факт підтверджується протоколом затримання та протоколом обшуку, адже невідкладний обшук був проведений після закриття протоколу затримання. Таким чином, підстав для затримання у слідства не було, адже це свідчить, що працівники слідства заздалегідь знали, що вони знайдуть грошові кошти в конкретному непритаманному для них місці, що також беззаперечно свідчить про провокацію злочину.

Також, невідкладність обшуків спростовується дорученнями слідчого оперативним підрозділам від 14.09.2023 та 25.09.2023, в яких наголошувалося про необхідність підготувати підстави для проведення обшуків та затримань, що свідчить, що вказані дії відбулися не в порядку ст. 208 КПК, а мали плановий характер, з чого випливає порушення порядку затримання особи та абсолютна недопустимість доказів, отриманих в його межах.

В період з 21.08.2023 по 26.09.2023, ОСОБА_8 , як директором і власником ТОВ «Бенсей актив», почергово було забезпечено подачу на митний пост «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці для митного оформлення імпортованих товарів 10 (десять) декларацій (форма МД-2) з наступними номерами:

1) ІМ 40 «ДЕ» 23UA29U2, яка оформлена 21.08.2023;

2) ІМ 40 «ДЕ» 23UA64U5, яка оформлена 02.09.2023;

3) ІМ 40 «ДЕ» 23UA76U8, яка оформлена 05.09.2023;

4) ІМ 40 «ДЕ» 23UA75U9, яка оформлена 05.09.2023;

5) ІМ 40 «ДЕ» 23UA77U7, яка оформлена 06.09.2023;

6) ІМ 40 «ДЕ» 23UA63U6, яка оформлена 06.09.2023;

7) ІМ 40 «ДЕ» 23UA78U6, яка оформлена 07.09.2023;

8) ІМ 40 «ДЕ» 23UA79U5, яка оформлена 07.09.2023;

9) ІМ 40 «ДЕ» 23UA87U1, яка оформлена 26.09.2023;

10) ІМ 40 «ДЕ» 23UA86U2, яка оформлена 26.09.2023.

Відносно ОСОБА_8 в даний період був складений протокол про порушення митних правил 1444/50000/23, судова справа 521/23285/23 за статтею 473 МК за подання неправдивих відомостей, які призвели до заниження митної вартості за однією з вищевказаних митних декларацій.

Про це усно адвокатом ОСОБА_3 було повідомлено компетентних осіб Одеської митниці в період - кінець вересня 2023 року, що можуть підтвердити інші особи, письмові пояснення від яких є в розпорядженні сторони захисту.

Захисник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000568 від 30.06.2023.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, зазначивши, що вказані обставини повідомлені свідком ( ОСОБА_8 ), викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення та допитах, а в подальшому знайшли своє відображення в матеріалах НСРД, а тому є належними та допустимими доказами.

Щодо тези захисту, що ОСОБА_4 залучив до злочинної діяльності ОСОБА_9 , та на думку захисту ґрунтується на припущеннях та є неспроможними.

Сторона обвинувачення зауважує, що указані обставини підтверджені показами свідка ( ОСОБА_8 ), та знайшли своє підтвердження в матеріалах НСРД. Зокрема, задокументовано залучення ОСОБА_4 саме ОСОБА_9 . Вказане він повідомив ОСОБА_8 , забезпечив зв`язок між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також зустрічі між ними та обговорення конкретних питань, які інкримінуються підозрюваним.

Теза захисту, що в обов`язках ОСОБА_4 передбачено, в тому числі, взаємодія з суб`єктами господарювання, які здійснюють розмитнення товарів.

Однак вказана взаємодія має ґрунтуватися на нормах чинного законодавства та не має передбачати отримання неправомірної вигоди.

Теза про те, що ОСОБА_4 не є співробітником правоохоронного органу є неспроможною та не потребує додаткового обґрунтування.

Теза захисту, про те, що у підозрюваного не проводили контрольні змиви, а тому встановити, що грошові кошти отримані ним неможливо, тому на думку захисту ОСОБА_4 не вчиняв кримінального правопорушення, на думку сторони обвинувачення є неспроможною. Адже, органом досудового розслідування, задокументовано отримання неправомірної вигоди безпосередньо ОСОБА_4 (у сумі 400 доларів) у власному авто, при цьому під час отримання 2000 тисяч доларів США, ОСОБА_10 вжито заходи конспірації та маскування вчинення кримінального правопорушення та залучено ОСОБА_9 , та двох осіб, які не усвідомлювали, що вчиняється кримінальне правопорушення. Вказані особи допитані в якості свідків.

Теза захисту, про те, що під час проведення НСРД не спостерігається на відео заявник, а спостерігається лише ОСОБА_4 який отримує неправомірну вигоду (400 доларів США), тому на думку сторони захисту цей доказ є недопустимим, не заслуговує на докази, так, як на відео спостерігається і заявник і ОСОБА_4 , чітко спостерігається, як ОСОБА_4 запрошує до свого автомобіля, отримує неправомірну вигоду, чітко озвучує подальшу неправомірну вигоду, яку він очікує у випадку подальшого здійснення заявником розмитнення імпортованих товарів (по 200 доларів з кожної подальшої партії товарів). Також вказане підтверджується показами свідка ОСОБА_8 . Крім того, під час обшуків автомобіля ОСОБА_4 та квартири ОСОБА_9 знайдено грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Тези про те, що відносно ОСОБА_8 був складений протокол про порушення митних правил ніяк не спростовує позицію обвинувачення викладену в повідомленні про підозру, а навпаки підтверджує обставини впливу митних органів на процеси господарської діяльності суб`єктів господарювання.

Також, сторона захисту обґрунтовує позицію щодо ст. 190 КК України, однак вказана стаття не інкримінується ОСОБА_4 , тому вказані доводи не заслуговують на увагу.

Заслухавши пояснення захисника, підозрюваного, заперечення слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, заперечення та додані до них документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчими Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000568 від 30.06.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Предметом розслідування в даному провадженні є те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці, та ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника начальника митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці, здійснюючи як працівники органу, що реалізує державну митну політику правозастосовні та правоохоронні функції, будучи працівниками правоохоронного органу та службовими особами, які займають відповідальне становище, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтували цими вимогами і умисно вчинив дії спрямовані на одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні службовою особою, що займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

11.10.2023 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12.10.2023 о 06 год. 07 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст.37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Суд, при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та надану копію повідомлення про підозру від 12.10.2023 вбачає, що посилання сторони захисту на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 276, 277 КПК України, є безпідставними, з врахуванням даних обставин вказана підозра була визнана обґрунтованою, так як такий висновок судових органів може бути лише за умови, що сама підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є законними, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятися при розгляді обвинувального акту в суді.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 12.10.2023 в рамках кримінального провадження № 0000568 від 30.06.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1