печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000001 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 у провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000001 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 21.03.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

01.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.

02.08.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/33017/23-к до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 28.09.2023, заборонивши останньому в період з 23:00 год. до 06:00 год. залишати місце проживання.

Також, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 прибувати до суду, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за першою вимогою, а також виконувати строком до 28.09.2023 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 носити електронний засіб контролю.

27.09.2023 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01.11.2023 та продовжено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк досудового розслідування постановою прокурора від 26.09.2023 продовжено до 01.11.2023 та ухвалою слідчого судді (справа № 757/46596/23-к) від 18.10.2023 продовжено до 18.11.2023.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 №4 (призначення на посаду сержанта ОСОБА_7 , солдата ОСОБА_6 ); наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 №5 (призначення на посаду сержанта ОСОБА_9 , солдата ОСОБА_8 );накази №70 про відрядження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;допиту якості свідка ОСОБА_11 ; допит в якості свідка командира 7 стрілецької роти ОСОБА_18 ;допит в якості свідка ОСОБА_12 ;допит свідка ОСОБА_13 ;допит свідка ОСОБА_14 ; допит свідка ОСОБА_15 ;допит свідка ОСОБА_16 ; листами Київської міської ради та Київської міської військової адміністрації; табелями обліку робочого часу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; висновком почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_10 ; висновком спеціаліста від 06.10.2023;та іншими доказами.

Так, завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, у зв`язку з тим, що у провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, зокрема: забезпечити проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні, з метою підтвердження суми установлених збитків; з урахуванням усієї сукупності зібраних доказів скласти остаточне повідомлення про підозру повідомити її підозрюваним; оголосити стороні захисту про закінчення досудового розслідування та ознайомити з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких, виникне під час досудового розслідування.

Провести зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії у трьохмісячний строк з дня повідомлення ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не представилося за можливе у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, кількістю підозрюваних у кримінальному провадженні, кількістю кримінальних правопорушень, у зв`язку із значним обсягом вилученої документації, яка вилучалась, в тому числі в ході тимчасових доступів, обшуків, що потребувало час на звернення до суду з відповідними клопотаннями та отримання ухвал слідчих суддів, значною кількістю свідків у кримінальному провадженні та необхідністю їх встановлення та подальшого допиту, а також допиту свідка, що перебував поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, необхідністю оглядів, вилученої значного обсягу документації та їх оцінку, аналіз, та подальше призначення на основі зібраних доказів відповідно судової економічної експертизи та почеркознавчої експертизи та необхідність отримання вказаних висновків експертиз.

Прокурор вказує, що на даний час є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та заявлені ризики не зменшились.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Адвокати та підозрюваний заперечували щодо задоволення клопотання, заначили, що ризики нічим не підвтерджуться, підозра є необґрунтованою. Окрім цього, зазначили, що підозрюваний є військовослужбовцем на якого покладено ряд обов`язків, які він належним чином не може виконувати через домашній арешт. Також, зазначили, що носіння електронного браслету є небезпечним, оскільки його сигнал може бути в протиправний спосіб відстежений іншими особами.

Також, надійшла до суду заява народного депутата України ОСОБА_19 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваного та його захисників щодо клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Таким чином, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про можливе притягнення до кримінальної відповідальності; знищити, приховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.

З врахуванням зазначеного, та матеріалів, якими обґрунтовує прокурор клопотання, слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання докази, містять певні переконливі факти та даних щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого діяння, разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що в контексті даного розгляду не вирішує питання доведеності вини підозрюваного.

Також, на думку слідчого судді долучені до клопотання докази, не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки вони є узагальненими, не підтвердженими, а тому на думку слідчого судді, даний запобіжний захід є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я і те, що він має постійне місце проживання свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в свою чергу спростовує доводи прокурора щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заохду у вигляді домашнього арешту, оскільки були спростовані стороною захисту.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000001, а саме: до 18.11.2023 включно з одночасним покладенням процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Щодо заяви народного депутата України ОСОБА_19 про взяття підозрюваного на поруки, як запобіжний захід, слідчий суддя вважає, що такий захід не забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому не підлягає задоволеннню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваногоу кримінальному провадженні № 0000001 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 21.03.2023, а саме: до 18.11.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

- зобов`язати прибувати до суду, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо обставин кримінального провадження № 0000001 від 21.03.2023.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заяву народного депутата України ОСОБА_19 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку - залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0000001.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в частині відмови у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя ОСОБА_1