Справа № 569/5327/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне кримінальне провадження №0000390 від 02.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Вербче Сарненського району Рівненської області, громадянина України, українця, із професійно технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.06.2018 року, приблизно о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху проїзної частини вул.Дубенська в м. Рівне, зі сторони вул.Макарова в напрямку м.Дубно, навпроти виїзду із вул.Калинової, що примикається з правого боку до проїзної частини вул.Дубенська, увімкнувши сигнал лівого повороту, в порушенням вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, перед розворотом не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для розвороту, виконав маневр розвороту ліворуч, що викликало небезпечну дорожню ситуацію, у результаті якої відбулося зіткнення із автобусом SETRA S 315, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_10 , який рухався по лівій смузі руху проїзної частини вул.Дубенська в м.Рівне у попутному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди: пасажир автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості; пасажир автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до Рівненської обласної клінічної лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія пред розворотом завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо транспортної пригоди, є необхідною умовою її виникнення, оскільки призвела до виникнення небезпечної ситуації та настання суспільно небезпечних наслідків..

Так дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та ушкодження середнього ступеня тяжкості іншому потерпілому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив що 01.06.2018 року працював на таксі, на власному авто Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Приблизно о 19.00 до нього підійшли потерпіла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Попросили їх підвезти. Спочатку вони поїхали до лісу, там знімали відео, після чого вирішили повертатися в місто. Приблизно о 20 год 00 хв, ОСОБА_4 керуючи автомобілем, рухаючись по правій смузі руху проїзної частини вул.Дубенська в м.Рівне, зі сторони вул.Макарова в напрямку м.Дубно, навпроти виїзду із вул.Калинової, що примикається з правого боку до проїзної частини вул. Дубенська, увімкнувши сигнал лівого повороту, почав виконавати маневр розвороту ліворуч. ОСОБА_4 вважав, що дорожня розмітка дозволяє цей маневр. У дзеркало заднього виду не бачив автобус.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які є близькими родичами ОСОБА_11 , який загинув внаслідок отриманих т/у отриманих під час ДТП та ОСОБА_8 , яка була безпосереднім свідком події, знаходилася в салоні автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Згідно показань потерпілої ОСОБА_8 , водій автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконав маневр розвороту із правої смуги руху в напрямку м.Дубно. Закінчуючи маневр розвороту остання раптово побачила автобус та відразу відбулося зіткнення. Як зрозуміла остання автобус рухався за автомобілем у якому вони рухались, однак чи у лівій чи у правій смузі руху вона не бачила. Таким чином ОСОБА_8 побачила автобус вже після того як водій автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав маневр розвороту, чим створив небезпечну ситуацію та небезпеку для руху водію автобуса та змушував його відповідно реагувати та уникати зіткнення.

Допитаний у судовому засіданні слідчий ОСОБА_14 дав покази, що відповідають матеріалам кримінальної справи. Вказав, що ним проводилися слідчі дії та призначалися експертизи. Вихідні дані для призначення експертизи з дослідження механізму виникнення ДТП, зокрема числові параметри були отримані із відеозапису та з урахуванням параметрів зафіксованих під час огляду місця події.

Допитаний двічі в судовому засіданні експерт Волинського відділення Львівського НДІСЕ МЮУ ОСОБА_15 з метою роз`яснення висновку судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №8673 пояснив суду, що експертиза була проведена на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду та були скеровані матеріали кримінального провадження. Експерт повідомив, що мав доступ до всіх матеріалів, додаткових клопотань не скеровував через достатність матеріалів. Експерт повідомив що необхідною умовою ДТП став маневр автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та зазначив, що аварійної ситуації не виникнуло при перевищені швидкості автобусом Сетра, якби автомобіль Рено не створив перешкоду. Крім того, зазначив, що автобус не міг рухатися по зустрічній смузі.

Крім того, судом під час судового розгляду було досліджено ряд доказів та вивчено характеризуючі дані обвинуваченого, що в своїй сукупності є належними, допустимими та такими, що не суперечать один одному.

Так, витяг із ЄРДР від 01.06.2018 року свідчить про своєчасність початку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Протоколом огляду місця події від 01.06.2018 року з фототаблицями та схемою, зафіксована слідова картина на місці ДТП (т. 1 а.с. 11-17);

Протоколом огляду місця події від 02.06.2018 року та фототаблицею, проведено огляд тіла трупу ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 18-20);

З ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 11.06.2018 року про накладення арешту вбачається, що автомобіль Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був під керуванням ОСОБА_4 , (т.1 а.с. 47);

Протоколом огляду відеозапису, зафіксовано із середини салону Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 рух вказаного транспортного засобу, момент виконання маневру, до якого долучено карту пам`яті та фототаблицю, (т.1 а.с. 56-71);

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 , в присутності адвоката ОСОБА_16 , понятих, відтворено обставини ДТП, зафіксовано числові показники траєкторії, швидкості руху т/з, із схемою та фототаблицею (т.1 а.с.183-187);

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_4 із схемою та фототаблицею, зафіксовано боковий інтервал руху керованого ним автомобіля перед зміною напрямку руху з увімкненим сигналом лівого повороту, відповідно до якого останній вказав, що виконав маневр розвороту ліворуч із лівої смуги руху в напрямку м.Рівне. Яким чином рухався автобус в момент початку виконання ним маневру розвороту ОСОБА_4 не бачив. (т.2, а.с.202-211);

З висновоку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 № 297 від 02.07.2018 року, встановлено тілесні ушкодження, що виникли, призвели до смерті та мають прямий причинно-наслідковий зв`язок із вказаною ДТП (т.2, а.с.4-7);

З висновоку судово-медичної експертизи встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 № 592 від 09.07.2018 року, встановлено наявність тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу та які могли виникнути при даному виді ДТП (т.2, а.с.16-18);

З висновоку судово-медичної експертизи встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_17 № 543 від 25.07.2018 року, встановлено наявність тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу та які могли виникнути при даному виді ДТП (т.2, а.с.28-30);

З висновоку судово-медичної експертизи з дослідження технічного стану ТЗ з довідкою витрат на проведення експертизи № 3.1-322/18 від 20.07.2018 року, встановлено, що робоча гальмівна система, система рульового керування автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться в стані повної відмови, система освітлення вказаного автомобіля знаходилася в стані часткової відмови, виявлені несправності в робочій гальмівній системі та системі рульового керування автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникли під час ДТП (т.2, а.с.36-44);

З висновоку судово-медичної експертизи з дослідження технічного стану ТЗ з довідкою витрат на проведення експертизи № 3.1-323/18 від 19.06.2018 року, у відповідності до якого встановлено, що робоча гальмівна система, рульового керування автобуса SETRA S 315, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилися в працездатному стані (т.2, а.с.51-55);

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП з довідкою витрат на проведення експертизи № 8673 від 03.10.2018 року, в межах якого експертом було встановлено, що водій автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 та п.10.4 ПДР, а саме: маючи намір виконати розворот ліворуч, повинен переконатися, що виконання маневру буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а виконуючи маневр розвороту ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині дати дорогу автобусу SETRA S 315, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.2 а.с.78-83);

Висновком судової автотехнічної експертизи з довідкою витрат на проведення експертизи №3.1-85/19 від 19.02.2019 року, встановлено, що автомобіль Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 виконував маневр розвороту ліворуч з правої смуги руху проїзної частини вул. Дубенська м.Рівне в напрямку м.Дубно (Т.2, а.с.217-225).

Таким чином, дослідивши зібрані органом досудового слідства докази, суд вважає доведеним наступні обставини вчиненої ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2018 року.

Суд погоджується із кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та ушкодження середнього ступеня тяжкості іншому потерпілому.

У відповідності до ст. 370 КПУ України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтованим є рішення ухвалене судом на підсаві обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поз розумним сумнівом закріплено, зокрема , в практиці ЄСПЛ, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінці доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»)

Згідно з п. 22 постанови Верховоного Суду від 04.07.2018 року в справі №688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предмктом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд враховуючи визнання вини самого обвинуваченого та на підставі стандарту доведеності поза розумним сумнівом, зважаючи також на дослідженні в судовому засіданні докази, приходить до висновку , що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що викладено в обвинувальному акті.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином санкція якого передбачає визначений вид покарання - позбавлення волі.

Відповідно до статті 66 КК України, суд враховує, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно дост.67 КК України, не встановлено.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, зваживши всі обставини кримінального провадження, враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, порушив вимоги Правил дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та рахує, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства.

При вирішенні питання про доцільність позбавлення ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами суд виходить з наступного.

Згідно п.20, 21 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й мотиви допущених особою порушень правил дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, і з огляду на ці обставини визначати доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання, зокрема позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд враховує, що ОСОБА_4 допустив порушення положень ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, тому суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Прокуратура Рівненської області в інтересах виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області в особі комунального некомерційного підприємства «Рівненська центральна міська лікарня» та в інтересах Управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації в особі комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 9884 грн. 15 коп. завданої матеріальної шкоди на лікування ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ..

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав, факт завдання матеріальної шкоди не заперечував, у вирішенні питання про розмір відшкодування поклався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 5 428 грн. 11 коп. завданої матеріальної шкоди та 40 000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, факт завдання потерпілій матеріальної та моральної шкоди не заперечував, у вирішенні питання про розмір відшкодування поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 500 000 грн. 00 коп. завданої моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, факт завдання потерпілому моральної шкоди не заперечував, у вирішенні питання про розмір відшкодування поклався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 1 000 000 грн. 00 коп. завданої моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, факт завдання потерпілій моральної шкоди не заперечував, у вирішенні питання про розмір відшкодування поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши цивільні позови, суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказано, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд дійшов висновку, що виконавчому комітету Рівненської міської ради Рівненської області в особі комунального некомерційного підприємства «Рівненська центральна міська лікарня» та Управлінню охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації в особі комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради вчиненим кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов переконливого висновку про відшкодування матеріальної шкоди необхідно визначити у розмірі по 746 грн. 81 коп. на користь комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради та 9 137 грн. 34 коп. на користь некомерційного підприємства «Рівненська центральна міська лікарня».

Потерпілій ОСОБА_8 вчиненим кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну та моральну шкоду, тому, враховуючи обставини справи, характер та глибину моральних страждань потерпілої, їх наслідки й інші негативні впливи, суд дійшов переконливого висновку, що з врахуванням вимог розумності і справедливості, відшкодування матеріальної шкоди необхідно визначити у розмірі 5 428 грн. 11 коп. та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. 00 коп..

Потерпілому ОСОБА_7 вчиненим кримінальним правопорушенням спричинено моральну шкоду, тому, враховуючи обставини справи, характер та глибину моральних страждань потерпілого, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок смерті ОСОБА_11 , суд дійшов переконливого висновку, що з врахуванням вимог розумності і справедливості, відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 100 000 грн. 00 коп..

Потерпілій ОСОБА_6 вчиненим кримінальним правопорушенням спричинено моральну шкоду, тому, враховуючи обставини справи, характер та глибину моральних страждань потерпілої, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок смерті ОСОБА_11 , суд дійшов переконливого висновку, що з врахуванням вимог розумності і справедливості, відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 100 000 грн. 00 коп..

По справі проведено судові інженерно транспортні експертизи та комплексну судову фототехнічну та авто технічну експертизи за ухвалою слідчого на суму 17 160 грн. 00 коп.. Ці судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 118,124, 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 у виді арешту обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

Цивільний позов Прокуратури Рівненської області в інтересах виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області в особі комунального некомерційного підприємства «Рівненська центральна міська лікарня» та в інтересах Управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації в особі комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради - задоволити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради 746 грн. 81 коп. та 9 137 грн. 34 коп. на користь некомерційного підприємства «Рівненська центральна міська лікарня».

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 5 428 грн. 11 коп. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп..

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп..

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових інженерно транспортних експертиз та комплексної судової фототехнічної та авто технічної експертизи у кримінальному провадженні під час досудового розслідування 17 160 (сімнадцять тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп..

Речові докази:

-автомобіль Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_4 за належністю;

-цифрову відеокамеру Sony HDR-CX 620 із картою пам`яті micro SD Panasonic 16 GB вважати повернутим власнику ОСОБА_18 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_19