Справа № 283/2178/23
Провадження №1-кс/283/40/2024
У Х В А Л А

23 січня 2024 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання у кримінальному провадженні № 0000253,-

встановив:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 подав до слідчого судді клопотання, погоджене з прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов?язання у зв?язку з його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначив, що 23 серпня 2023 року близько 15 години ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ним по автодорозі «Київ-Ковель-Яготин» у напрямку м. Ковель разом із пасажиркою ОСОБА_7 .

Так, у вказаний день та час водій ОСОБА_4 , рухаючись в районі розташування 100 км. вказаної автодороги, наближаючись до перехрестя із другорядною автодорогою «Черняхів-Малин-Термахівка» у районі розташування с. Малинівка Малинської окружної територіальної громади, Коростенського району Житомирської області, в порушення вимог пункту 10.1, 12.1, 12.6 ґ), 14.6 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких, водій повинен:

-п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п. 12.6 поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю:

ґ) на автомобільні дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою-не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах-не менше 90 км/год, іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі. Що позначена дорожнім знаком 5.1 не більше 130 км/год.; дорогах не більше 90 км/год;

- п. 14.6 а) обгін заборонено: на перехресті,

перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час здійснення обгону невстановленого досудовим розслідуванням вантажного автомобіля, який рухався попереду нього у попутному напрямку, не переконався в тому що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, виявивши попереду себе на перехресті на зустрічній смузі руху транспортний засіб марки «OPEL ASTRA» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який здійснював маневр повороту ліворуч у напрямку с. Малинівка, водій ОСОБА_4 , не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, змінив напрямок руху ліворуч, виїхавши через перехрестя автодоріг за межі проїзної частини руху, що призвело у подальшому до зіткнення на узбіччі з купою ґрунту та подальшим виїздом транспортним засобом у кювет.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, садна чола, забою серця та легень, переломів 4-6 ребер зліва та справа, відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки без зміщення, закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, які по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент їх спричинення.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 10.1, 12.1, 12.6 ґ), 14.6 а) Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У зв?язку з цим ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкого ступеню тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця пригоди від 23.08.2023 року, схемою до нього та ілюстративною таблицею; довідкою лікаря травматолога Малинської міської лікарні про наявність у водія ОСОБА_4 тілесного ушкодження та його освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» 0,0 промілле; висновком експерта № СЕ-19/106-23/11068-ІТ від 06.10.2023; довідкою з Малинської міської лікарні № 1379 від 07.09.2023 року про наявність у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_4 від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.11.2023; висновком експерта судово-медичної експертизи № 241 від 25.12.2023, про наявність у потерпілої ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 20.12.2023; висновком експерта № 2451/23-25 від 28.12.2023 автотехнічної експертизи, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення О Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п.34).

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа і полягає мета розслідування. Стаття 5 п. 1 (с) не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою (N.C. v. Italy of 11 January 2001, п. 45).

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, належить до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор підтримав клопотання з вищевказаних підстав.

Захисник заперечив проти обрання запобіжного заходу, оскільки для цього відсутні будь-які підстави.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 23.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 30.12.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Дана підозра підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Прокурор не надав суду жодних доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, а також переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

За таких обставин слідчий суддя відмовляє в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179 КПК України,-

ухвалив:

В застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання у кримінальному провадженні № 0000253 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1