ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3278/23 Справа № 200/1374/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах заставодавця ОСОБА_9 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 369 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження

Встановила:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_11 та звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.369 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №000948 від 08.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України - закрито.

Речові докази - грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 15 шт, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області постановлено повернути ОСОБА_10 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на суму 1100 грн 50 коп. віднесено на рахунок держави.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах заставодавця ОСОБА_9 , не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження в частині не вирішенням питання щодо повернення застави, внесеної ОСОБА_9 за ОСОБА_10 , згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року; скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2017 року в частині стягнення застави в дохід держави застави, внесеної ОСОБА_9 за ОСОБА_10 , згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року; та повернути ОСОБА_9 заставу, внесену за ОСОБА_10 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виклику заставодавця в судове засідання на 10.02.2017 року, тому ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2017 року в частині звернення застави прийнята з істотним порушенням вимог КПК України, отже не може бути законною в цій частині підлягає скасуванню.

Зазначає, що зі змісту ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2016 року вбачається, що заставодавцю не роз`яснювались жодні обов`язки чи наслідки, яка це передбачено ч.3 ст. 182 КПК України.

Апелянт також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного виклику обвинуваченого та захисту в підготовче судове засідання на 03.02.2017 року, а наявні в матеріалах провадження повістки на 03.02.2017 року на містять доказів їх вручення, як і не містять наслідків неприбуття, які передбачені КПК України.

Факт неналежного повідомлення судом сторони захисту про дату та час призначеного підготовчого судового засідання встановлено суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 під час розгляду заяви про відвід судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 та відображено в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.20178 року, в якій фактично визнано, що суд не мав жодних законних підстав для застосування заходів щодо звернення застави в дохід держави.

Таким чином, на думку апелянта, з боку ОСОБА_10 не мало місце порушення обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2016 року. Отже, викладені в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2017 року обставини щодо належного повідомлення обвинуваченого про дату та час призначеного підготовчого судового засідання не відповідають дійсності, суперечать матеріалам справи та не були підставою для застосування ч.8 ст. 182 КПК України щодо стягнення застави в дохід держави.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час апеляційного перегляду справи адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники кримінального проводження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 не у повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального законодавства.

Висновок суду про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 369 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - є правильним та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Поміж тим, адвокат ОСОБА_7 , який дії в інтересах заставодавця ОСОБА_9 стверджує, що районним судом помилково звернуто заставу в дохід держави, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2016 року, обвинуваченому ОСОБА_10 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 1033500 грн.

Матеріали справи свідчать, що 29 грудня 2016 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області надійшли кошти в розмірі 1 033 500 грн. з призначенням платежу: оплата застави за ОСОБА_10 , ухвали Жовтневого районного суду від 23.12.2016 року(№1-кс/201/10435/2016 (201/17751/16-к).

У зв`язку із внесенням застави у визначеному розмірі, обвинуваченого ОСОБА_10 було звільнено з-під варти.

Як вбачається з матеріалів провадження, 31.01.2017 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 00000948 щодо ОСОБА_10 за ч.ч.1,1 ст. 369 КК України на 03 лютого 2017 року.

Матеріали кримінального провадження містять копії судових повісток на ім`я обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_14 (а.с. 17), однак підтвердження належного повідомлення сторони захисту про дату, час та місце слухання справи в матеріалах справи відсутнє.

Не зважаючи на зазначене, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року, в підготовчому засіданні, було прийнято рішення заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_10 - звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, а також застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці.

Як було вставлено судом, 02.02.2017 року в телефонному режимі обвинувачений ОСОБА_10 повідомлений про необхідність явки до суду в підготовче судове засідання на 03.02.2017 року, обвинувачений подав до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, тому, на думку суду першої інстанції, причини неявки обвинуваченого ОСОБА_10 є неповажними та такими, що мали на меті перешкодити проведенню підготовчого судового засідання.

Згідно зі ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК).

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків (ч. 3 ст. 182 КПК).

З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави ( ч. 6 ст. 182 КПК).

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК).

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Отже з наведеного слідує, що умовою для звернення застави в дохід держави є підтвердження факту невиконання покладених на обвинуваченого та заставодавця обов`язків визначених ухвалою суду, в тому числі неявка за викликом до суду без поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що ст. 134 КПК України встановлено, що слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Особа викликається до слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно статті 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є:

1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання;

2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;

3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);

4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо;

5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;

6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;

7) несвоєчасне одержання повістки про виклик;

8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Враховуючи викладене, колегія суддів колегія суддів не погодується з висновком суду першої інстанції про те, що причини неявки в підготовче судове засідання обвинуваченого ОСОБА_10 , з огляду на відсутність своєчасного одержання останнім чи його захисником повістки про виклик, є неповажними та такими, що мали на меті перешкоджати проведенню судового засідання.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України, питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Разом з цим, матеріали провадження не містять будь-яких даних на підтвердження виклику в підготовче судове засідання заставодавця ОСОБА_9 .

Отже, на думку апеляційного суду, ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2017 року в частині звернення застави в дохід держави була прийнята з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню в цій частині.

За таких обставин, подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвалу Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року в частині звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000948 в розмірі 1 033 500 гривень в дохід держави скасуванню; ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 369 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження зміні в частині вирішення питання про повернення заставодавцю ОСОБА_9 застави у розмірі 1 033 500 грн. (один мільйон тридцять три тисячі гривень), звернутої в дохід держави та зарахованої до спеціального фонду Державного бюджету України, згідно ухвали Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000948 щодо ОСОБА_10 .

В іншій частині ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах заставодавця ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року в частині звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000948 в розмірі 1 033 500 гривень в дохід держави - скасувати.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 369 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження змінити.

Повернути заставодавцю ОСОБА_9 заставу у розмірі 1 033 500 грн. (один мільйон тридцять три тисячі гривень), звернуту в дохід держави та зараховану до спеціального фонду Державного бюджету України, згідно ухвали Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000948 щодо ОСОБА_10 .

В іншій частині ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4