У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000739 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся слідчий СВ відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням узгодженим з прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000739 від 24.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання про арешт майна, обґрунтовано тим, що 23.10.2023 о 19 год. 15 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдатом, який проходить службу на посаді старшого механіка акумуляторщика НОМЕР_1 бригади ВЧ НОМЕР_2 , керуючи автомобілем «Kia Sorento» р/н « НОМЕР_3 » рухався в р-ні 652 км., автомобільної дороги «М03-Е40» від м. Ізюм, Харківської обл., у напрямку м. Слов`янська Донецької області, де не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїжджої частини, прямо по ходу свого руху, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді відбійника.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження: ЗЧМТ, СГМ, перелом верхньої щелепи.

В ході проведення огляду місця події (ДТП) 23.09.2023 по проїжджій частині автомобільної дороги «М03-Е40» в р-ні 652 км вилучено:

- автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» державний номерний знак « НОМЕР_3 », відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_4 » від 28.07.2023 видане ТСЦ 7443, власником транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 24.10.2023, вищевказаний транспортний засіб - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він містить сліди злочину, тобто, утримує відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, тому вказане майно потребує проведенню відповідних експертиз.

Крім того, для встановлення обставин, передбачених статтею 91 КПК України, необхідно проведення експертного дослідження вищевказаних об`єктів із збереженням об`єктів в тому стані, в якому вони були вилучені. При цьому, звертаючись з клопотанням про накладення арешту саме у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, сторона обвинувачення керується тим, що об`єктами дослідження будуть безпосередньо транспортні засоби, тому їх використання, з урахуванням бойових дій, що тривають на території Донецької області підвищує вірогідність знищення їх як речових доказів оскільки для осіб у розпорядженні яких вони є вони не є пріоритетними.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сукупність зібраних на даний час доказів дають підстави для подальшого продовження досудового розслідування свідчать про те, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що виправдовує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної, збереження вилучених речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

В судове засідання прокурор не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час судового розгляду на обґрунтування даного клопотання слідчим надані наступні документи:

* Витяг, відповідно до якого з ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за № №0000739 від 24.10.2023 року до ЄРДР внесені відомості про вчинені кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України;

* протокол огляду місця події (ДТП) 23.09.2023 по проїжджій частині автомобільної дороги «М03-Е40» в р-ні 652 км вилучено: автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» державний номерний знак « НОМЕР_3 », відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_4 » від 28.07.2023 видане ТСЦ 7443, власником транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

* постанова від 24.10.2023 року про визначення речовим доказом автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» державний номерний знак « НОМЕР_3 ».

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою ст. 170 КПК України, встановлюється мета забезпечення, з якою допускається арешт майна, в тому числі для збереження речових доказів. В розумінні ЦК України, майном є предмети матеріального світу, які перебувають у власності фізичної чи юридичної особи, держави або територіальної громади.

Слідчий суддя зазначає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. Тобто арешт майна є тимчасовим заходом та не позбавляє права власності на вказане майно.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000739 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» державний номерний знак « НОМЕР_3 », відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія « НОМЕР_4 » від 28.07.2023 видане ТСЦ 7443, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони права розпорядження та користування зазначеними транспортним засобом.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1