Дата документу 21.11.2023
Провадження № 1-кс/334/3235/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про арешт майна/

21 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002112 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, в якому слідчий просить суд накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон «Honor 10i» модель HRY-LX1T, процесор Hisilicon Kirin 710 F, пам`ять телефону всього 128 Гб, вільно 111,74 Гб, версія Android -10, в корпусі чорного кольору з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , без сім.карти, з подальшою передачею його на відповідальне зберігання до камери схову Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 16.10.2023, у проміжок часу з 17:00 до 17:30 годин, невстановлена особа, у період дії військового стану, перебуваючи у приміщенні КНП «Міська лікарня №9», що розташована за адресою: м. Запоріжжя вул. Щаслива 1 , шляхом вільного доступу, з палати № 16 гастрохірургічного відділення таємно викрала мобільний телефон фірми «Honor 10i» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 7000 гривень, в якому знаходилась флеш-карта на 32Гб памяті, вартістю 200 гривен, що належать ОСОБА_4 , чим завдала останньому матеріального збитку на загальну суму 7200 гривень. (ЄО № 23213). Допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив що 08.10.2023 року він був госпіталізований до КНП «Міська лікарня №9», що розташована за адресою: м. Запоріжжя вул. Щаслива 1, знаходився в палаті № 16 гастрохірургічного відділення, при собі мав мобільний телефон фірми «Honor 10i», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , приданий 17.08.2020 року у магазині ТОВ «СВП плюс» за 4999 гривень, з сім-карта оператора мобільного зв?язку «Київстар» НОМЕР_3 та картою пам?яті на 32 Гб. Потерпілий пояснив, що гастрохірургічне відділення розташоване у будівлі де знаходиться прийомний покій, на другому поверсі. Разом з ним у палаті №16 на лікуванні також перебував чоловік на ім?я ОСОБА_5 . Так, 16.10.2023, приблизно о 17:00 годині, після проходження відповідних процедур, він прийшов до палати та ліг на ліжко щоб відпочити, у цей час у палаті потерпілий був сам, чоловік на ім?я ОСОБА_5 цього дня до лікарні не прийшов. На потерпілому була одягнена флісова кофта сіро-зеленого кольору, в нагрудному кармані якої знаходився його мобільний телефон фірми «Honor 10І». Карман кофти мав блискавку, та був застібнутий. Приблизно о 17:35 годин, він прокинувся, та побачив як хтось виходив з його палати, стать особи та зовнішність потерпілий не запам`ятав. Двері палати були відчинені, оскільки протягом дня до палати можуть заходити лікарі та медсестри. При перевірці свого нагрудного карману виявив, що з нього зник вищевказаний мобільний телефон. Після виявлення відсутності телефону потерпілйи пішов до санітарки з проханням зателефонувати на його номер телефону, виклик йшов, однак звуку дзвінка телефону він не чув. Окрім того потерпілиій зазначив, що приблизно з 17:00 до 19:00 - це години відвідування пацієнтів, та в цей час багато сторонніх людей може перебувати у відділенні. Однак, коли він вийшов з палати, нікого в коридорі не бачив. 09.11.2023 року допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що 15.10.2023 року він знаходився по вул. Бородинській в м. Запоріжжя, в цей час до нього підійшли два чоловіки, яких він знає в обличчя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_8 запропонував придбати йому телефон «Honor 10i», у корпусі чорного кольору за 200 гривень, на що останній погодився, документи на мобільний телефон були відсутні. На наступний день в маршрутному таксі свідок зустрів свого сусіда на ім`я ОСОБА_9 з кв. АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_9 , якому він запропонував придбати вищезазначений мобільний телефон за 500 гривень, на що останній погодився. 14.11.2023 року було допитано в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що в маршрутному таксі він зустрів свого знайомого на ім?я ОСОБА_11 , з яким мешкає в одному будинку, в ході спілкування останній запропонував придбати свідку мобільний телефон «Honor 10i» модель HRY-LX1T, на що останній погодився. 14.11.2023 року ОСОБА_10 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон «Honor 10i» модель HRY-LX1T, процесор Hisilicon Kirin 710 F, пам`ять телефону всього 128 Гб, вільно 111,74 Гб, версія Android -10, в корпусі чорного кольору з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , без сім-карти. 14.11.2023 року складено протокол огляду речей за участі потерпілого ОСОБА_4 , в ході проведення якого останній впізнав мобільний телефон «Honor 10i» модель HRY-LX1T як свій. 14.11.2023 року старшим слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_3 складено постанову про визнання мобільного телефону «Honor 10i» модель HRY-LX1T, процесор Hisilicon Kirin 710 F, пам`ять телефону всього 128 Гб, вільно 111,74 Гб, версія Android -10, в корпусі чорного кольору з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , без сім-карти, речовим доказом та передачі його на відповідальне зберігання до камери схову Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що мобільний телефон «Honor 10i» модель HRY-LX1T, процесор Hisilicon Kirin 710 F, пам`ять телефону всього 128 Гб, вільно 111,74 Гб, версія Android -10, в корпусі чорного кольору з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , має істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор.

Відповідно до ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наділений повноваженнями, передбаченими КПК України при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Слідчим суддею вжито заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна власника майна.

Слідчий був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду порушеного ним процесуального питання, для участі в судовому засіданні не прибув. 15.11.2023 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, ОСОБА_4 , був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду, для участі в судовому засіданні не прибув. 21.11.2023 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту не заперечує, проте просить повернути мобільний телефон йому на відповідальне зберігання. Зобов`язався у випадку проведення експертизи надати телефон на першу вимогу слідчого.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі та без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає ч.4 ст.107 КПК України.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0002112 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

14.11.2023 року старшим слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання мобільного телефону «Honor 10i» модель HRY-LX1T, процесор Hisilicon Kirin 710 F, пам`ять телефону всього 128 Гб, вільно 111,74 Гб, версія Android -10, в корпусі чорного кольору з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , без сім-карти, речовим доказом та передачі його на відповідальне зберігання до камери схову Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області (а.с.31-32).

У випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Слідчий суддя вважає, що предмет клопотання, а саме мобільний телефон, має ознаки предмету злочину та є наявним ризик його знищення, перетворення та відчуження, тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Крім того, на підставі вимог ч. 5ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Клопотання слідчого в частині накладення арешту відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.

Відповідно до п.п. 1,2,4 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту ст. 100 КПК України, питання щодо передачі власнику на відповідальне зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування належить до виключної компетенції сторони кримінального провадження, якій він був наданий.

Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна в частині заборони розпорядження та відчуження, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження. Разом з тим, органом досудового розслідування належних та допустимих доказів необхідності обмеження права володіння майном особою, яка є власником майна, не надано.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При цьому, вирішення питання щодо передачі речового доказу на відповідальне зберігання власнику майна покласти на ініціатора клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002112 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Honor 10i», модель HRY-LX1T, процесор Hisilicon Kirin 710 F, пам`ять телефону всього 128 Гб, вільно 111,74 Гб, версія Android -10, в корпусі чорного кольору з імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , без сім-карти, який належить ОСОБА_4 , в частині заборони на відчуження та розпоряджання зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору.

Слідчий суддя: ОСОБА_1