Справа № 754/2026/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2024 року м. Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю представників власника майна - адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні власнику тимчасово вилученого майна за матеріалами кримінального провадження №0003550, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах власника майна - ОСОБА_6 , звернувся до Деснянського районного суду м.Києва із клопотанням про повернення автомобіля Skoda Octavia днз НОМЕР_1 , вилученого слідчим ОСОБА_5 за результатами проведення невідкладної слідчої дії - обшуку вказаного транспортного засобу, який перебував під керуванням ОСОБА_7 . Ухвалою слідчого судді від 20.12.2023, в порядку ст.233 ч.3 КК України, отримано дозвіл на проведений обшук, та вилучені речі, серед яких спірний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію та ключі, набули статусу речових доказів по справі.

20.01.2023 постановою слідчого ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні вимоги про повернення тимчасово вилученого майна власникові, оскільки зазначене майно не є тимчасово вилученим у розумінні ч.7 ст.236 КПК України. Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник власника майна наполягає на порушенні вимог абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, оскільки слідчий, або прокурор, протягом 48 годин після вилучення майна, мали звернутись до слідчого судді, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Опираючись на відсутність відомостей про арешт майна, представник власника звернувся до слідчого судді із вимогами визнання бездіяльності слідчого неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, спрямованні на повернення майна власникові.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, уточнивши правове обґрунтування відомостями про відмову слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на вказане майно. Відсутність правового статусу у вилученого майна зобов`язує слідчого вжити заходів до його повернення законному власникові.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги представника власника майна, оскільки автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та ключі від нього були вилучені на законних підставах, що перевірено слідчим суддею і отримано дозвіл на проведений обшук. Правовою підставою дія відмови у накладенні арешту на вилучено майно, з`явилась ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук із переліком вилученого майна, що виключає його статус, як тимчасово вилученого, та як наслідок необхідність вирішення питання про арешт останнього. З огляду на викладене, відстоюючи свою позицію, слідчий послався на постанову про відмову у задоволенні клопотання власника щодо повергнення майна.

Вирішуючи скаргу по суті, слідчий суддя виходить із загального правила змагальності сторін у кримінальному провадженні та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, що закріплено в ст.22 КПК України.

Дослідивши матеріали даної справи, а також ознайомившись із матеріалами кримінального провадження №0003550, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування, а Деснянською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003550 від 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309КК України. Часу внесення вказаного провадження до ЄРДР передував огляд місця події, проведений за правилами обшуку, відповідно до протоколу якого 19.12.2023 під час невідкладного обшуку автомобіля Skoda Octavia днз НОМЕР_1 виявлено та вилучено речі заборонені у цивільному обороті, засоби зв`язки та засоби маскування.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2023 за матеріалами кримінального провадження№0003550 надано дозвіл на проведений обшук автомобіля Skoda Octavia днз НОМЕР_1 з метою виявлення та вилучення речей, що мають значення у кримінальному провадженні за переліком, де серед іншого майна зазначений спірний автомобіля, свідоцтво про реєстрацію та ключі.

На виконання вимог ч.5 ст.171 КПК України, із дотриманням 48-годинного терміну прокурор звернувся із клопотання про накладення арешту. Ухвалою слідчого судді від 21.12.2023 відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. Правовою підставою ухвалення відповідно судового рішення з`явилась його невідповідність вимогам глави 17 КПК України, оскільки вилученні речі включені до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді. З огляду на викладене, зроблений правовий висновок, що вищевказане майно не є тимчасово вилученим майно в розумінні ч.7 ст. 236 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1) частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 20.12.2023 вилучене майно визнано речовим доказом по справі, оскільки відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.

Опираючись на вимоги ч.7 ст. 236 КПК України, слідчим суддею було відмовлено у накладенні арешту через відсутність статусу тимчасово вилученого майна, що позбавляє заявника можливості звернення в порядку ст.170-174 КПК України.

Постановою слідчого від 20.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника власника - адвоката ОСОБА_3 про повернення у користування ОСОБА_6 вилученого автомобіля, свідоцтва про реєстрацію та ключів. Вказане процесуальне рішення слідчого зацікавленими особами не оскаржено та не скасовано. Наявність зазначеної постанови слідчого, за відсутності вимог скаржника про її скасування, виключає будь-які твердження про вчинення органами досудового слідства триваючої бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що скарга представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання слідчого повернути вилучене майно задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131, 132, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні власнику ОСОБА_6 майна вилученого 19.12.2023 під час обшуку за матеріалами кримінального провадження №0003550, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1