Справа № 539/5554/23
Провадження № 1-кп/539/90/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000989 від 01.11.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не працюючого, одруженого, утриманців не маючого, на військовому обліку не перебуваючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

та захисника - ОСОБА_5 ,

суд, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2023 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, у справі №539/3455/22, яка набрала законної сили 31.01.2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Окрім цього, 13.10.2023 постановою №539/3392/23 Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, 26.10.2023 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, та відносно останнього винесені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, які скеровані до Лубенського міськрайонного суду на розгляд.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 31.10.2023 року близько 16 год., ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в м. Лубни по вул. Київській, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, та відносно останнього винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА №988358 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

22.11.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за ч.1 ст.382 КК України у виді накладення штрафу у розмірі 500(п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази підлягають вирішення згідно ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373 - 376, 471, 473, 475 КПК України КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 22.11.2023 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити в розпорядженні обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1