Справа № 169/904/23
Провадження № 1-кп/169/13/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

12 лютого 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

цивільного позивача ОСОБА_8 ,

представника цивільних позивачів ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в сселище Турійськ кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001225 від 11.11.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2023 року до Турійського районного суду Волинської області від Ковельської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001225 від 11.11.2021 року з затвердженим обвинувальним актом.

Ухвалою судді Турійського районного суду від 11.09.2023 року кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Справа підсудна Турійському районному суду Волинської області.

Прокурор ОСОБА_3 вважала можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.

Представник цивільних позивачів просив призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти призначення справи до судового розгляду та просила повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України. В обґрунтування повернення обвинувального акта вказала, що в обвинувальному акті не зазначено витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 2745,92 грн., не внесено витрати на оплату послуг експерта, який був залучений представником неповнолітньої потерпілої в сумі 4530,80 грн., тому обвинувальний акт є неповним і в ньому не зазначені обов`язкові елементи встановлені приписами ст. 291 КПК України. Крім цього обвинувальний акт не відповідає статусу офіційного документу, позаяк згідно з ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Вважає, що саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування є неповним, відсутній цілий ряд документів та слідчих дій, що є свідченням приховування частини матеріалів та невиконанням ст. 109, 110, 290, 291 КПК України (а.с. 159-162 т. 1 та а.с. 1-12 т. 2).

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акта для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України, оскільки в ньому не зазначені витрати на оплату послуг експертів, тому він є неповним і в ньому не зазначені обов`язкові елементи встановлені приписами ст.. 291 КПК України. Реєстр матеріалів досудового розслідування також є неповним та в ньому відсутній цілий ряд процесуальних дій та прийнятих рішень. Крім того, слідчий відмовився допитувати його як законного представника потерпілої для встановлення фактичної матеріальної шкоди завданої неповнолітній потерпілій. Не надано для ознайомлення матеріали кримінальної справи. Вважає, що встановленні порушення ст.. 291 КПК України, унеможливлюють призначення справи до судового розгляду, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін (а.с. 177 - 179 т. 1, а.с. 23-24 т. 2).

Вирішуючи питання про можливість призначення справи до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Ч.1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 року N 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. Верховний Суд України, в своєму рішенні зазначив про те, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Також суд не приймає до уваги посилання сторони захисту як підставу для повернення обвинувального акту прокурору відсутність печатки на обвинувальному акті, який затверджений прокурором. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт набуває статусу офіційного документу з моменту його затвердження прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Окрім того зазначена норма кримінального процесуального закону не містить обов`язкової вимоги щодо необхідності скріплення гербовою печаткою підпису уповноваженої особи компетентного органу для надання йому статусу офіційного документа.

Також, у Додатку № 55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27, визначено орієнтовний перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі. Вказаним Додатком не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акта. Зазначено лише, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, місцевих прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Крім того, з 2019 року Верховний Суд неодноразово висловлювався про відсутність вимог закону про скріплення обвинувального акту печаткою, з цього питання приводу. Зокрема, у постанові від 27.11.2019р. у справі № 473/4471/18 Верховний Суд зазначив, що кримінальним процесуальним законом не передбачено скріплення прокурором обвинувального акта печаткою.

Крім того, у постанові від 10.06.2021р. у справі № 638/1317/19 Верховний Суд вказав, що закон не містить такої вимоги до обвинувальних актів, як скріплення їх печаткою.

В обвинувальному акті зазначено про відсутність заподіяної шкоди малолітній потерпілій та перелік витрат на залучення експертів, встановити на цій стадії судового провадження суд не може чи встановлено прокурором обставини, про відсутність яких в обвинувальному акті вказує сторона захисту та представник неповнолітньої потерпілої, а тому і підстав стверджувати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України немає, оскільки в останньому зазначено відомості про відсутність матеріального збитку та вказано потерпілу та її законного представника.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Недоліки змісту інших документів, поданих суду в даному випадку не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору і дослідження змісту таких документів у підготовчому судовому засіданні повинно обмежуватись виключно з`ясуванням наявності таких документів та факту їх відносності до матеріалів саме того досудового розслідування, в якому стороною обвинувачення складено обвинувальний акт. Отже, недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, внесення в нього зареєстрований чи незареєстрованих документів, відповідно до вимог ділового обороту, не є предметом дослідження при вирішенні питання про відповідність обвинувального акту вимогам закону і з цих підстав обвинувальний акт не може бути повернений прокурору.

Так, відповідно до пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. На думку суду, вказана вимога КПК України була дотримана стороною обвинувачення повністю. Оцінка ж якості сформульованого обвинувачення є предметом судового розгляду і на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється. Суд наголошує, що відповідно до частини третьої статті 314 КПК України повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, підставою для повернення прокурору обвинувального акту є не будь-які недоліки цього процесуального документу, а лише ті недоліки, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , суд зазначає, що у ньому чітко викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому доводи сторони захисту про наявність недоліків обвинувального акта, що перешкоджають об`єктивному розгляду справи та порушують вимоги закону є безпідставними.

Таким чином, обвинувальний акт в цій частині відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Підстав для закриття чи зупинення провадження немає.

Під час підготовчого судового засідання обговорені питання, передбачені частиною другою статті 315 КПК України.

Так, захисником ОСОБА_5 , якого підтримала обвинувачена та представником неповнолітньої потерпілої, подано клопотання про витребування переліку документів, що стосуються ведення переписки між стороною захисту та слідчим з приводу наслідків розгляду клопотань сторони захисту та переписка сторони потерпілої особи зі слідчим.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження, у тому числі, про витребування певних речей чи документів.

Однак, виходячи із засад законності, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вважає що витребування зазначених документів у прокурора судом є неможливим на даній стадії судового процесу, оскільки зазначені документи є докази на підтвердження викладеного обвинувачення та будуть надаватись прокурором суду на стадії вивчення письмових доказів в судовому засіданні.

Також, суд вважає, що є недоцільним на даній стадії судового процесу вирішення питання щодо недопустимості доказів, оскільки їх вивчення ще не відбувалось і вони стороною обвинувачення не подавались, визнання їх допустимими чи недопустимими буде вирішуватись судом під час ухвалення вироку, тому дане клопотання слід приєднати до матеріалів судового провадження, без вирішення питання по суті, так само як і заперечення на ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 317 КПК України після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявляють клопотання.

Однак представник неповнолітньої потерпілої з зазначеним клопотанням не звертався.

На підготовчому засіданні прокурор, обвинувачена, захисник з клопотанням про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження до суду не зверталися.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001225 від 11.11.2021 року - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Турійського районного суду Волинської області (селищі Турійськ Волинської області, вул.. Луцька, 14) на 14 годину 00 хвилин 21 лютого 2024 року, в яке викликати учасників провадження.

Судовий розгляд підлягає здійсненню Турійським районним судом Волинської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 .

Клопотання захисника ОСОБА_5 про витребування доказів та визнання доказів недопустимими та заперечення на ухвали слідчого судді, клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_6 про витребування документів долучити до матеріалів справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1