Справа № 737/7/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/695/23
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові об`єднане кримінальне провадження, внесених в ЄРДР за № 0005118 від 20.10.2022 року та за № 0000431 від 07.02.2023 від 07.02.2023, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакланова Муравійка, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 29.02.2016 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання 20 жовтня 2022 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз у сумі 30 939 грн 90 коп. (тридцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять грн 90 коп.)

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.10.2022, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 не менше одного удару лезом ножа, не менше чотирьох ударів молотком, не менше п`яти ударів кулаками обох рук в область голови, не менше чотирьох ударів кулаками обох рук в ділянку тулуба, не менше одного удару ножем в ділянку лівої сідниці, не менше трьох ударів ножем в ділянку лівої нижньої кінцівки, не менше дев`яти ударів кулаками обох рук та ногами в ділянки верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді політравми: закрита черепно-мозкова травма множинні синці, садна, забійні та колото-різані рани голови, крововиливи в шкірно-м`язовий лоскут голови; закритої травми грудної кліткимасивні крововиливи в м`які тканини тулуба; множинних синців, саден, колото-різаних ран верхніх і нижніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1373 від 27.12.2022 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 . Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від травматичного шоку, що є ускладненням політравми: закритої черепно-мозкової травмимножинні синці, садна, забійні та колото-різані рани голови, крововиливи в шкірно-м`язовий лоскут голови, закритої травми грудної клітки-масивні крововиливи в м`які тканини тулуба, множинні синці, садна, колото-різані рани верхніх і нижніх кінцівок, на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В квітні 2022 року, діючи умисно, ОСОБА_6 , на земельній ділянці місцевості, що знаходиться біля клубу, що за адресою: АДРЕСА_2 , придбав шляхом привласнення гранату РГО та 117 набоїв, які без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовим чи аналогічними за своїми властивостями метальним снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно зберігаючи при собі, переніс до будинку АДРЕСА_1 , та помістивши до скляних банок незаконно залишив зберігатися на горищі будинку. 21.02.2023 в період часу з 10 год. 36 хв. по 13 год 39 хв. працівниками поліції в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проведений санкціонований обшук, в ході якого на горищі будинку виявлено та вилучено дві скляні банки, в одній з яких предмет схожий на гранату, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/199-ВТХ від 23.02.2023 є оборонною осколковою ручною гранатою РГО, яка являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів, в другій 117 предметів зовні схожих на набої, які відповідно висновку експерта №СЕ-19/125-23/1991-БЛ від 07.03.2023 є боєприпасами бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками калібру 5,45 мм (5,45х39), придатними для стрільби, які ОСОБА_6 незаконно зберігав.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії, передбачені ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, а вирок у частині обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та закрити провадження у цій частині на підставі ч. 3 ст. 284 КПК України за відсутністю достатніх, належних та допустимих доказів для доведення винуватості.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що не згоден з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки в нього не було умислу на спричинення смерті потерпілого, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи потерпілого, яким зазначено, що смерть могла настати ІНФОРМАЦІЯ_2 , а наявність синців по задній поверхні передпліччя може свідчити про здійснення опору нападнику. Він пояснював, що в ході розпиття спиртних напоїв між ними виникла суперечка, яка переросла у бійку, в ході якої вони наносили удари один-одному, ОСОБА_10 знайшов молоток та почав замахуватися на нього, він відібрав його та почав бити того по ногам, ОСОБА_11 їх розняла і він виштовхав ОСОБА_12 з хати. Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу, чого не було доведено у його діях, тому вважає, що його дії мали кваліфікуватися за ч. 2 ст. 121 КК України.

Також вказує, що поза увагою суду залишилась незаконність його обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, зокрема той факт, що з жовтня 2022 року він утримується в СІЗО у кримінальному провадженні, за ч. 1 ст. 115 КК України, в рамках якого було проведено огляд місця події його будинку та земельної ділянки, в ході якого жодних заборонених предметів виявлено не було. Натомість наприкінці 2022 року у його будинку було виявлено боєприпаси та гранату, на заперечення причетності до даного злочину, його змусили дати покази в СІЗО про належність даних боєприпасів йому, дільничний ОСОБА_13 обіцяв йому за це передачі, тому він погодився та про що зазначав у суді першої інстанції, однак суд не дав цьому належної оцінки. Враховуючи презумпцію невинуватості зазначає, що такі сумніви мали тлумачитися на його користь і суд мав його виправдати.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував вину у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та вважав, що в його діях відсутній умисел на вчинення вбивства. Показав, що в ході бійки, наносив удари потерпілому у відповідь на його удари, молотком та ножем також наносив удари, але не все пам`ятає через алкогольне сп`яніння. Свідок ОСОБА_11 їх розбороняла і він виштовхав ОСОБА_9 за двері. Стосовно обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України повідомив, що боєприпаси йому не належать, взяти вину його умовив дільничний ОСОБА_13 коли він перебував під вартою в СІЗО, який обіцяв за це йому передачі.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_9 , обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку і з такими висновками погоджується апеляційний суд.

Обвинувачений у суді І інстанції вину за ч. 1 ст. 115 КК України визнав частково, та пояснив, що в ході вживання спиртних напоїв з потерпілим та його і своєю співмешканками, між ними виник конфлікт, який переріс у бійку, ОСОБА_9 перший вдарив його у обличчя під око, вони билися, каталися по підлозі у хаті, ОСОБА_11 була поруч та намагалася їх розборонити, потім перемістилися у веранду, біля драбини лежав молоток, ОСОБА_9 його взяв та намагався його вдарити. Він вихопив молоток та близько трьох разів ударив того по нозі, по голові молотком не бив, а наносив удари руками близько 4-5, більш точно не пам`ятає через алкогольне сп`яніння, припускає, що міг нанести удари і ножем. Той міг самостійно пересуватися, він його виштовхав із хати, зачинив двері та пішов спати, чув як він на вулиці кричав, кликав свою співмешканку, яка раніше пішла додому. Про подальші дії потерпілого не знав, зранку приходила ОСОБА_14 , співмешканка потерпілого, та питала чи не знає він де ОСОБА_10 , він відповів, що в нього його нема і що він його вигнав, пізніше дізнався, що той помер.

Такі показання обвинуваченого частково узгоджуються з показаннями допитаної у суді І інстанції свідка ОСОБА_15 , яка була очевидцем їх конфлікту та бійки у частині причин виникнення конфлікту, бійки та нанесення ударів один одному, однак остання зазначила, що ОСОБА_16 хотів взяти сокиру, вона йому завадила, тоді він її відштовхнув, вона впала, а він взяв молоток і пішов у веранду, де був ОСОБА_10 , вона не бачила куди саме вони наносили удари, оскільки було темно і вони билися у веранді, але чула тупі удари, можливо вони падали, потім ОСОБА_16 виштовхав ОСОБА_10 на вулицю та зачинив двері, якийсь невеликий предмет закинув на шафу. Вони пішли спати, а на ранок дізналися про смерть ОСОБА_10 .

Крім того, з показань свідка ОСОБА_17 місцевому суду, який викликав поліцію на прохання ОСОБА_18 після виявлення трупу ОСОБА_9 , між обвинуваченим та потерпілим і раніше років два тому, виникав конфлікт на фоні вживання алкоголю і ОСОБА_10 казав, що більше не піде до ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_19 також місцевому суду показувала, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_16 виникали конфлікти на фоні алкоголю.

Згідно протоколу огляду місця події від 20.10.2022 року в ході огляду ділянки місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 поблизу хліву було виявлено труп ОСОБА_9 в горизонтальному положенні лежачи на спині, задня поверхня одягу просочена речовиною бурого кольору, на тілі виявлені тілесні ушкодження у виді рани на потилиці зліва, рани на лобі, 2 рани обличчя, рани лівої сідниці, рани лівої гомілки, множинні синці тулуба та кінцівок, синці обличчя. Серед іншого, виявлено предмети, схожі на ножі та молоток з коридору зі столу, які в подальшому визнані речовими доказами.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1373 від 20.10.2022 трупа громадянина ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, комплекс яких у вигляді політравми, утворився незадовго до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , від дії тупих предметів по механізму удару та тертя та від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. При експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені ознаки не менш як 27 травматичних впливів: не менше 10 в ділянку голови; не менше 5 в ділянку тулуба; не менше 12 в ділянки верхніх і нижніх кінцівок. Смерть ОСОБА_9 настала від травматичного шоку, що є ускладненням політравми: закрита черепно-мозкова травма множинні синці, садна, забійні та колото-різані рани голови, крововиливи в шкірно-м`язевий лоскут голови; закрита травма грудної клітки - масивні крововиливи в м`які тканини тулуба; множинні синці, садна, колото-різані рани верхніх і нижніх кінцівок; нерівномірне кровонаповнення та малокрів`я внутрішніх органів, крововиливи в мозковий шар наднирників, кора нирок набрякла блідо-жовта, пірамідки червоно-фіолетові («шокова нирка»). При експертизі трупа ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження: колото-різані рани, які виникли від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок з помірно вираженими ребрами, по краям ран виявлені сліди заліза; рани (забійні) виникли внаслідок дії тупих предметів з обмежено контактуючою поверхнею, по краям ран виявлені сліди заліза.

Висновком експерта № 426 при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до категорії легких, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи чи нанесення тяжких тілесних ушкоджень, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність умислу на умисне позбавлення життя, встановити їх співвідношення між іншими суспільно-небезпечними діяннями, відповідність чи невідповідність дій обвинуваченого.

Питання про наявність чи відсутність у винного умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема брати до уваги ті з них, які можуть свідчити про бажання чи свідоме допущення винним смерті потерпілого. При цьому, насамперед, слід враховувати спосіб, знаряддя і засоби вчинення злочину, кількість, характер і локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій з боку винної особи, його взаємовідносини з потерпілим, поведінка обох, що передувала події злочину (ч. 1 п. 22 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи»).

На переконання апеляційного суду аналіз доказів у їх сукупності вказує, що у ОСОБА_6 з потерпілим після спільного вживання спиртних напоїв виник конфлікт, що супроводжувався і взаємним застосуванням фізичної сили один до одного, під час якого вони спричинили один одному тілесні ушкодження. Однак у подальшому, ОСОБА_6 намагався взяти сокиру, що йому завадила зробити ОСОБА_15 , тоді взявши молоток, наносив ним удари, в тому числі в область голови, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи.

За таких обставин, з огляду на характер дій обвинуваченого, знаряддя вчинення злочину (ніж і молоток), локалізацію тілесних ушкоджень та їх кількість, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, який виштовхав потерпілого на вулицю та зачинив двері, чув, що той кликав на допомогу, але жодних дій, які б могли запобігти настанню смерті потерпілого, не вчинив та ліг спати, свідчать про наявність в його діях умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 , тому вважає вірними висновки суду І інстанції про наявність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисного заподіяння смерті потерпілому, що виключають можливість кваліфікації такого діяння за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Стосовно обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України, то версія обвинуваченого ОСОБА_6 про його непричетність до незаконного придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв та бойових припасів та те, що він себе оговорив на прохання працівника поліції, який за це йому обіцяв передачі в СІЗО, судом І інстанції перевірялася та не знайшла свого підтвердження, оскільки спростовується матеріалами кримінального провадження.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.02.2023, з ілюстративною таблицею до нього, під час санкціонованого обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі будинку було виявлено скляну банку об`ємом приблизно літр, яка була накрита жестяною банкою, в середині якої знаходяться предмети, зовні схожі на набої калібру 5,45 мм у кількості 117 штук; також було виявлено скляну банку об`ємом приблизно 0,5 л, яка була накрита жестяною банкою. В середині даної скляної банки знаходиться корпус гранати РГО зеленого кольору, на якому міститься маркування нанесеного барвником чорного кольору у вигляді «РГО А-9 (ІХ)-І:10-32-93» та запалом типу УДЗ на важелі якого є маркування виконаного методом тиснення у вигляді «УЗД С-3-92».

З акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 21.02.2023 вбачається, що групою спеціалістів - вибухотехніків було здійснено огляд об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення приватного будинку та прилеглу територію s?0,1 га, за результатами якого виявлено корпус гранати РГО та запал типу УДЗ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/1991-БЛ від 07.03.2023 з додатком до нього, надані на дослідження сто сімнадцять патронів є боєприпасами. Сто сімнадцять патронів наданих на дослідження є 5,45-мм (5,45х39) бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками, придатні до стрільби.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/1990-ВТХ від 23.02.2023, конструктивно поєднані наданий на дослідження корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО із наданим на дослідження ударно-дистанційним запалом УДЗ є оборонною осколковою ручною гранатою РГО, яка являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 04.04.2023 з додатком до нього, підозрюваний ОСОБА_6 в присутності понятих добровільно показав за яких обставин та в якій кількості ним було знайдено патрони та граната, куди він їх переніс та де сховав.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні суду І інстанції підтвердила, що бачила у ОСОБА_6 патрони, походження яких він їй не розповів.

Місцевим судом було допитано свідка ОСОБА_13 , на якого ОСОБА_16 вказував як на працівника поліції, який умовив його взяти на себе вину за ст. 263 КК України. Останній суду показав, що дійсно, один раз приходив до ОСОБА_6 в СІЗО вже після внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 КК України разом зі слідчою по кримінальному провадженню задля встановлення їх контакту з обвинуваченим, оскільки добре знав останнього. Прохання ОСОБА_6 взяти вину на себе він не висловлював, ніяких передач не передавав.

Такі його показання узгоджуються з відповіддю із СІЗО на запит суду за клопотанням сторони захисту, про те, що начальник СПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 дійсно один раз, 07.03.2023 року відвідував ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора, посилок та бандеролей на ім`я ОСОБА_16 не надходило, зі скаргами на незаконний тиск останній не звертався.

Враховуючи, що ОСОБА_13 приходив до ОСОБА_6 07.03.2023 року, після внесення відомостей до ЄРДР та проведеного обшуку і вилучення банок з набоями та корпусом гранати, яке відбулося 21.02.2023, вилучені предмети були запаковані та направлені на відповідні експертизи (зброї, дактилоскопічної та вибухотехнічної), які надійшли до експертів 22.02.2023 року.

Попри визнання місцевим судом неналежним доказом висновок дактислокопічної експертизи з підстав відсутності інформації щодо предмету доказування, ним було встановлено наявність слідів пальців та долоні на двох банках. Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до результатів перевірки слідів за дактилообліком, що знаходиться в матеріалах справи та був досліджений судом першої інстанції, виявлені відбитки належать ОСОБА_6 , тому версія обвинуваченого про неналежність йому вилучених предметів непереконлива.

А його доводи, що при огляді місцевості та домоволодіння у жовтні 2022 року в рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 115 КК України, не було виявлено жодних незаконних предметів не спростовує подальше їх виявлення на горищі будинку, оскільки відповідно до протоколу огляду на той момент останнє не оглядалося.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання, яке ОСОБА_6 має відбувати реально, суд 1 інстанції урахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, стан його здоров`я, враховано відсутність пом`якшуючих обставин та сукупність обставин, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив, зважаючи на неодноразові судимості обвинуваченого, прийшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене йому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4