Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/1480/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001593 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривачинці Волочиського району Хмельницької обл., громадянина України, який не працює, неодружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час.

Так, 29.07.2023, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», який належить ТОВ «Сільпо ФУД» (), що розташований за адресою: просп. Правди, 66, у Подільському районі м. Києва, де побачив відділи з продажу алкогольних напоїв, м`ясних виробів та холодильники з продуктами, так в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: продуктів харчування та алкогольних напоїв, які належить ТОВ «Сільпо ФУД».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 29.07.2023, приблизно о 15 годині 06 хвилин, перебуваючи в торгівельних залах магазину «Сільпо», підійшов до відділів з товарами та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає з сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, взяв з полиць 2 (дві) пляшки пива «ПолтавПиво Ячмінний колос світле», загальною вартістю 109 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ), капусту квашену «Грінвіль» з морквою, кількістю 1 шт., вартістю 81 грн. 53 коп. (без урахування ПДВ), 1 (одну) пляшку горілки «Козацька Рада Класична», вартістю 254 грн. 97 коп. (без урахування ПДВ), шашлик «Глобино» по-кавказькому охолоджений в/у, кількістю 1,618 кг, вартістю 325 грн. 49 коп. (без урахування ПДВ), лосось «Kaija» філе в томатному кремі, кількістю 1 шт., вартістю 121 грн. 97 коп. (без урахування ПДВ) та кріп «Зелена Країна» пучок, кількістю 2 шт., вартістю 64 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ), де в подальшому частину вище викраденого майно поклав до поліетиленового пакету, а іншу тримав у руках.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 разом із викраденим майно, яке знаходилось у поліетиленовому пакеті та в руках останнього, пройшов повз металеве огородження входу магазину «Сільпо», не розрахувавшись за майно, тим самим, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення, до кінця, але кримінальне правопорушення не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину «Сільпо» біля виходу з будівлі вказаного магазину.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Сільпо-ФУД» () на загальну суму 957 гривні 16 копійок (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду пояснив, що справді 29 липня 2023 року о 15.00 годині прийшов до приміщення магазину «Сільпо», звідки намагався винести продукти харчування, пройшов повз касову зону, не заплативши, був затриманий охороною магазину. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Від представника потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що цивільний позов не подаватиме, претензій матеріального характеру не має.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, характеризується посередньо.

Пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд також бере до уваги, що кримінальний закон передбачає більш м`яке покарання за незакінчене кримінальне правопорушення, а саме замах, обмежуючи можливість призначення покарання не більш ніж двома третинами від максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, що саме по собі ставить особу, яка вчинила замах на кримінальне правопорушення, у більш сприятливе становище, ніж при закінченому кримінальному правопорушенні. Крім цього, судом ураховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, вчинене під час дії запровадженого в країні режиму воєнного стану і указана обставина у даному випадку напряму вплинула на кваліфікацію діяння.

З огляду на те, що тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що стимулюватиме його до правомірної поведінки.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення з 06.10.2023 по 12.10.2023.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом одного року не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили раніше застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1195 гривень.

Речові докази - продукти харчування - залишити ТОВ «Сільпо-ФУД», ДВД-диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_7