Справа № 372/2/24
Провадження № 1-кс-6/24
ухвала

Іменем України

01 січня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0002815, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2023 року приблизно о 22 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у під`їзді № 9, на 3 поверсі зазначеного будинку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, дістав предмет зовні схожий на гранату, який активував та кинув на підлогу, в результаті чого пролунав вибух, що спричинив тілесні ушкодження стороннім особам та порушення спокою громадян. Після скоєних дій, ОСОБА_4 зник з місця події.

30.12.2023 року о 04 год. 35 хв. (фактичний час 01 год. 10 хв. 30.12.2023 року) ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Під час затримання останнього, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведено обшук ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено кофту чорного кольору у яку був одягнений останній та яку надалі поміщено до картонної коробки білого кольору, яку опечатано биркою із відповідним пояснювальним написом та підписами понятих.

Виявлені під час затримання особи речі які вилучені до Обухівського РУП ГУНП в Київській області, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явився, у клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП НУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002815, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

30.12.2023 року о 04 год. 35 хв. (фактичний час 01 год. 10 хв. 30.12.2023 року) ОСОБА_4 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Під час затримання останнього, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведено обшук ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено кофту чорного кольору у яку був одягнений останній та яку надалі поміщено до картонної коробки білого кольору, яку опечатано биркою із відповідним пояснювальним написом та підписами понятих.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 30.12.2023 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002815 від 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання вказаний речей доказами у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, необхідно задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 30.12.2023 року під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України та проведення його особистого обшуку, а саме: кофту чорного кольору, поміщену до картонної коробки білого кольору, яку опечатано биркою із відповідним пояснювальним написом та підписами понятих, належні ОСОБА_4 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1