Справа № 487/8578/23
Провадження № 1-кс/487/660/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001471 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України

встановив:

12.01.2024 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

Підставою продовження строку дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється останній, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та не перестали існувати та неможливістю запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на не доведення ризиків, зазначених в клопотанні. Вказав, що ризик переховування, на який вказує слідчий у клопотанні, не може ґрунтуватися на тяжкості покарання. Зазначив, що підзахисний одружений, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, у зв`язку з чим вважав за можливе обрати останньому більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав позицію захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001471 від 20.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.12.2018 громадянина ОСОБА_4 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та був прийнятий на військову службу за контрактом наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 грудня 2018 року № 48-РС на посаду командира відділення пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 грудня 2018 року № 75 (по стройовій частині) головного сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

31.10.2022 головного сержанта ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 жовтня 2023 року № 256-РС (по особовому складу) на посаду начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 № 308 (по стройовій частині) визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Головний сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Так 20.11.2023 головний сержант ОСОБА_4 у невстановлені під час розслідування час та місці вжив алкогольні напої, після чого, близько о 11.35 год. перебував у місці тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 .

У цей час до вказаного складу РАО військової частини НОМЕР_1 , на автомобілі «Шевроле Лачеті», прибули командир роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_7 та заступник командира роти з МПЗ роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_8 , які під час спілкування з головним сержантом ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та повідомили останньому про те, що збирається доставити його до відділення військової служби правопорядку у АДРЕСА_3 для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Проте головний сержант ОСОБА_4 почав поводити себе зухвало та був невдоволений законними вимогами своїх командирів, різко відреагувавши на це пішов в склад та повернувшись зі зброєю автоматом АК-74, що перебувала на зберіганні в складі РАО та здійснив кілька пострілів в повітря, потім висловлював погрози, відкрив стрілянину в бік командира роти та заступника командира роти з МПЗ. капітан ОСОБА_7 та старший лейтенант ОСОБА_9 були вимушені сховатися за будівлею складу РАО, та в подальшому залишити місце події.

Далі головний сержант ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, не задовольнявшись вчиненим, обстріляв, припаркований біля будівлі вказаного складу РАО, цивільний легковий автомобіль CHEVROLET LACETTI (д/н НОМЕР_2 ), який належить заступнику командира роти з МПЗ старшому лейтенанту ОСОБА_9 , пошкодивши його. В подальшому головний сержант ОСОБА_4 обстріляв цивільний автомобіль MERCEDES VITO (д/н НОМЕР_3 ), на якому на шум стрілянини прибули на склад РАО лейтенант ОСОБА_10 та матрос ОСОБА_11 , пошкодив автомобіль та поранив лейтенанта ОСОБА_10 в праву руку.

21.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України.

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою від 22.11.2023 обрав підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Керівник Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону своєю постановою від 12.01.2024 продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001471 від 20.11.2023 до трьох місяців, а саме до 20.02.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачений обов`язок слідчого судді відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурором доведено: обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 404 КК України, матеріалами, здобутими під час досудового розслідування; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що були встановлені слідчим суддею в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , які не зменшилися та не перестали існувати, оскільки досудове розслідування триває, проводиться ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, через складність та обсяг кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя погоджується з позицією сторони захисту з приводу того, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того дані, які характеризують особу підозрюваного, його сімейний стан, враховувалися при застосуванні до нього запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином у судовому засіданні доведено, що всі вище перелічені обставини у своїй сукупності виправдовують подальше застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку та запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а, отже, клопотання слідчого підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 20.02.2024 року.

Ухвала слідчого судді діє до 20.02.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1