справа № 208/919/18
№ провадження 1-кп/208/41/23
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження №0000265 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комітерн Оренбурзької області РФ, громадянки України, маючої середньо-технічну освіту, заміжньої, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 383, ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, в період з 01.12.2008 - 31.07.2009 року, на підставі договору № 01/12-8 ОСОБА_7 орендувала кабінет АДРЕСА_2 , де зберігала біжутерію та інші речі, які у своїй відсутності, просила демонструвати клієнтам-покупцям громадянку ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 надані ключі та забезпечено вільний доступ до кабінету АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , за погодженням з ОСОБА_7 , зберігала у зазначеному кабінеті товар свого чоловіка - одяг та інші речі.

У лютому 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникли неприязні відносини, у зв`язку з чим остання висунула умови про звільнення кабінету № 315 від речей, що належали подружжю ОСОБА_5 .

В цей же період часу, після звільнення подружжям ОСОБА_5 від своїх речей кабінет АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , яка була невдоволена вимогами ОСОБА_7 , виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства у спосіб завідомо неправдивого повідомлення про тяжкий злочин, начебто вчинений останньою, а саме про крадіжку речей з проникненням у приміщення, тобто про кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Реалізуючи свій умисел, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_5 внесла недостовірні дані у договір № 01/12-8 від 01.12.2008 року, начебто укладений між ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , про те, що саме вона є орендарем кімнати АДРЕСА_2 , а також недостовірні дані в додаток № 1 до договору № 01/12-8 від 01.12.2008 року та акт контрольної перевірки цінностей на складі ПП « ОСОБА_11 » від 21.02.2009 року про начебто встановлену недостачу, з метою в подальшого використання зазначених документів при вчиненні злочину.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи доведення злочинного умислу до кінця спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, належного ОСОБА_7 , з метою полегшення вчинення зазначеного злочину, 05.03.2009 року прибула до Дніпровського районного відділу Дніпродзержинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 59, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений час, звернулась із заявою до слідчого СВ Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_7 21.02.2009 року таємно викрала з кімнати АДРЕСА_2 , речі ОСОБА_5 , при цьому для надання достовірності своїй заяві надала слідчому штучно створені нею докази, а саме акт контрольної перевірки цінностей на складі ПП « ОСОБА_11 від 21.02.2009 року про виявлення недостачі, договір суборенди нежитлового приміщення № 01/12-8 від 01.12.2008 року між орендарем: ФОП ОСОБА_10 та суборендарем: ОСОБА_5 , додаток № 1 до договору № 01/12-8 від 01.12.2008року.

Слідчий СВ Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , виконуючи свої функціональні обов`язки, прийняв від ОСОБА_5 заяву про вчинений тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, про що склав протокол, в якому належним чином роз`яснив і попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, щодо завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, згідно з вимогами ст. 383 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 , будучи повідомленою про настання кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, належного ОСОБА_7 , свідомо виконала підпис від свого імені у протоколі заяви про кримінальне правопорушення, тим самим засвідчила, що ознайомлена з наслідками у разі виявлення її неправомірних дій.

У подальшому заяву ОСОБА_5 зареєстровано у журналі реєстрації заяв повідомлень про злочини, що вчинені або готуються за № 803 від 05.03.2009 року.

Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковані державним обвинуваченням за ч.2 ст. 283 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині зі штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.

Продовжуючи переслідувати мету свого злочинного умислу, ОСОБА_5 під час дослідчої перевірки надала не правдиві пояснення про те, що викрадені у неї речі з кімнати АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 зберігає за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_4 .

У подальшому, працівниками слідчого відділу Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинений відносно неї тяжкий злочин, 05.03.2009 року у Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська отримано постанову про дозвіл на проведення огляду квартири АДРЕСА_4 , а саме за місцем мешкання ОСОБА_7 , з метою виявлення начебто викрадених речей.

06.03.2009 року, у період часу з 18- 18.47 години, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману належного ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, шляхом обману, використовуючи службові повноваження введених в оману працівників слідчого відділу Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в ході проведення огляду приміщення, зазначила та вказала працівникам міліції на майно, яке належить громадянці ОСОБА_7 , як на те, що начебто належить їй ( ОСОБА_5 ), яке в подальшому вилучено.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 впевнивши працівників міліції у тому, що вилучене майно належить їй, а також у необхідності передачі їй ( ОСОБА_5 ) майна на відповідальне зберігання, заволоділа речами та грошовими коштами ОСОБА_7 , а саме:

- халат-кімоно (жіночий) з запахом, вартістю 6 007 грн.;

- спідниця шкіряна, вартістю 5 9967 грн.;

- майка (жіноча), вартістю 724 грн.;

- майка (жіноча) спортивна, вартістю 303 грн.;

- футболка (жіноча), вартістю 549 грн.;

- піжама (жіноча), вартістю 5 686 грн.;

- футболка (чоловіча з довгими рукавами), вартістю 1 597 грн.;

- кофта (жіноча) с капюшоном, вартістю 2 310 грн.;

- куртка (жіноча) спортивна, вартістю 619 грн.;

- блуза (жіноча), вартістю 5 153 грн.;

- дитячі колготки 3 шт., вартістю по 45, 3 грн.;

- колготи (жіночі), вартістю 387 грн.;

- панама (чоловіча), вартістю 88 грн.;

- майка (жіноча) 2 шт., вартістю по 724 грн.;

- майка (чоловіча) 2 шт., вартістю по 875 грн.;

- тонометр «SANITAS SBM-45», вартістю 599 грн.;

- термокостюм дитячий зимовий, вартістю 1 560 грн.;

- дитячий комбінезон зимовий, вартістю 995 грн.;

- боді дитяче, вартістю 46 грн.;

- костюм дитячій осінній, вартістю 198 грн.;

- костюм (чоловічий) спортивний, вартістю 168 грн.;

- поло (чоловіча), вартістю 1 714 грн.;

- мобільний телефон «NOKIA N95», вартістю 180 грн.;

- куртка чоловіча, вартістю 10 278 грн.;

- костюм (жіночий) зі спідницею, вартістю 4 441 грн.;

- костюм (жіночий) брючний, вартістю 4 377 грн.;

- сумка жіноча, зі стразами «Сваровські», вартістю 2 600 грн.;

- золоті прикраси-ланцюжок вага 11,46г., вартістю 2 758,44 грн.;

- золоті прикраси-ланцюжок вага 14,96г., вартістю 3 600,9 грн.;

- золоті прикраси-браслет вага 7,34г., вартістю 1 766,75 грн.;

- золоті прикраси-сережки із цирконами вага 5г., вартістю 1 203,51 грн.;

- золоті прикраси-каблучка вага 5,43г., вартістю 1 307,01 грн.;

- золоті прикраси-набір сережки з діамантами, вага 4.35г. та каблучка з діамантами вага 3.07г., вартістю 6 230 грн.;

- прикраси-браслет з цирконієм, вартістю 1 062,6 грн.;

- прикраси-браслет позолочений з цирконієм, вартістю 1 352,4 грн.;

- прикраси-серги з цирконієм, вартістю 386,4 грн.;

- прикраси-каблучка з цирконієм, вартістю 444,36 грн.;

- прикраси-верхній елемент для каблучки з цирконієм, вартістю 241,5 грн.;

- грошові кошти у сумі 5000 доларів США, що за курсом Національного банку України на 06.03.2009 становить 38 500 гривень,

а всього, заволодівши майном та грошима, на загальну суму 172 733,77 гривень, що в 571 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, таким чином заподіяв ОСОБА_7 шкоди у великих розмірах.

Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковані державним обвинуваченням за ч.3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

При вирішенні питання про закриття кримінального провадження внаслідок спливу строку притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, прокурор з урахуванням обставин справи, заявив клопотання про її закриття відповідно до ст. 49 КК України.

Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала. Не заперечувала проти закриття відносно неї кримінального провадження з підстав спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності. Нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження з зазначених підстав їй роз`яснено.

Вислухав клопотання, учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом,...»

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Загальною частиною КК України передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

На підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, прокурором надані, а судом досліджені наступні докази:

- постанова про порушення кримінальної справи від 26.11.2011 року, відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України, з фабулою що 06.03.2009 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_5 знаходячись в квартирі АДРЕСА_5 , таємно викрала майно належне ОСОБА_7 , чим спричинила їй матеріальної шкоди (т.2 а.с. 1), протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 26);

- протокол огляду місця події від 06.03.2009 року, відповідно до якого зафіксована обстановка в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено майно (т.2 а.с. 27-29); зберігальна розписка ОСОБА_5 , про отримання на зберігання майна вилученого в ході проведення огляду за місцем мешкання ОСОБА_7 приміщення квартири АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 34);

- список речей та їх вартість, суми грошових коштів, які зникли після проведення огляду 06.03.2009 року, загальна вартість яких на 06.03.2009 року становила 166 476,87 гривень (т.5 а.с. 75-87);

- висновком експерта щодо вартості незаконно вилучених речей від 23.02.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість незаконно вилучених у ОСОБА_7 речей, станом на 06.03.2009 року складала 111 280 гривень (т.5 а.с. 55-74);

- довідкою НБУ №610050/35478 від 17.05.2017 року, відповідно якої офіційний курс української гривні до долара США, станом на 05.03.2009 року та 06.03.2009 року становив 770 гривень за 100 доларів США (т.5 а.с. 89);

- договір суборенди нежитлового приміщення №01/12-8 від 01.12.2008 року, строком дії до 01.12.2009 року, відповідно до якого предметом договору є кімната АДРЕСА_2 площею 13 кв.м., орендарем якого є ФОП ОСОБА_10 , суборендарем ОСОБА_5 , актом здачі-приймання зазначеного приміщення (т.4 а.с. 119-122);

- копія довідки ФОП ОСОБА_10 від 28.04.2009 року, відповідно до якого договір № 01/12-08 щодо оренди кабінету № 315 площею 13 м. квадратних, в реєстрі договорів за 2008-2010 роки зареєстрований на ОСОБА_7 , на ім`я ОСОБА_5 договір щодо оренди вказаного кабінету в реєстрі не міститься (т.3 а.с. 155);

- речовими доказами по справі - документами відмовного матеріалу № 2589 від 22.05.2009 року, протокол усної заяви про злочин ОСОБА_5 від 05.03.2009; «акт контрольной проверки ценностей на складе ЧП ОСОБА_13 » від 21.02.2009 року; договір суборенди нежитлового приміщення №01/12-8 від 01.12.2008 орендар: ФОП ОСОБА_10 , суборендар: ОСОБА_5 ; акт здачі-приймання від 01.12.2008; довідка №759497 про склад сім`ї ОСОБА_7 від 03.03.2009; «протокол осмотра места происшествия» від 06.03.2009; «сохранная расписка ОСОБА_5 » від 06.03.2009; «справка ЧП ОСОБА_10 » від 28.04.2009); договір суборенди нежитлового приміщення №01/12-08 від 01.12.2008 орендар: ФОП ОСОБА_10 , суборендар: ОСОБА_7 ; акт здачі-приймання від 01.12.2008 орендар: ФОП ОСОБА_10 , суборендар: ОСОБА_7 ; акт здачі-прийому до договору №01/12-08 суборенди приміщення, оф.№315 від 01.07.2009; копія реєстру договорів «2008-2009-2010 год ЧП ОСОБА_10 », (т.5 а.с. 224-225)

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу, як станом на час його вчинення у 2009 році, так і на теперішній час, віднесено законодавством до тяжких злочинів.

Статтею 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння тяжкого кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної чинності сплило 10 років.

На теперішній час з дня вчинення кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 , сплив строк більше 10-ти років.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 383 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу віднесено законодавством до нетяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до ст. 49 КК України встановлено звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня його скоєння і до дня набрання вироком законної чинності сплило 5 років.

На теперішній час з дня вчинення кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 , сплив строк більше 5-ти років.

ОСОБА_5 від суду не ухилялася, даних про притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів до суду не надходило, і таким чином, відповідний строк давності не переривався.

Відповідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у усвідомленні ними наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Розглядаючи питання заявлено потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Статтею 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов суд залишає без розгляду, що за змістом ч.7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 350 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується за ч.2 ст. 383, ч.3 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0000265 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч ч.2 ст. 383, ч.3 ст. 190 КК України, на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України закрити, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій її право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз, віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, скасувати.

Речові докази зберігати при матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська, протягом 7 днів з дня її оголошення. Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Суддя ОСОБА_1