У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/13362/23

№ 1-кс/183/3341/23

11 грудня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 від 08 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0003092 від 22.08.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 від 08 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0003092 від 22.08.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування скарги командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 вказує, що постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 від 08.11.2023 закрито кримінальне провадження № 0003092 від 22.08.2023,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вважає, що ця постанова підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно з проведеним у військовій частині НОМЕР_1 службовим розслідуванням вбачається, що стрілець-снайпер 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 27 липня 2023 року самовільно залишив військову частину в районі виконання бойових завдань, яка на той час знаходилась АДРЕСА_1 . Станом на 26 листопада 2023 року солдат ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

Таким чином, в діях солдата ОСОБА_5 містяться ознаки вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Згідно повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, 22 серпня 2023 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального провадження із присвоєнням номеру: НОМЕР_2 .

25.11.2023 за вх. №13354 до військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова від 08 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження №0003092 від 22.08.2023 в частині вчинення солдатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вивчивши постанову вважає, що рішення про закриття кримінального провадження щодо солдата ОСОБА_5 прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, із постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 08 листопада 2023 року вбачається, що солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, оскільки на його утримані перебуває троє дітей віком до 18 років, а отже відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не підлягає призову на військову службу, а тому самовільне залишення військової частини зазначеним військовослужбовцем є в такому випадку виправданою поведінкою.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.03.2023 №61 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу "командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.06.2023 №193 солдат ОСОБА_5 прибув у район ведення бойових дій до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.07.2023 №248 солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , вибув зі складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та беруть безпосередню участь у ведені воєнних (бойових) дій та знятий з усіх видів забезпечення.

Отже, солдат ОСОБА_5 майже 4 місяці (з 14.03.2023 до 27.07.2023) сумлінно виконував обов`язки військової служби та до командування військової частини НОМЕР_1 встановленим порядком щодо звільнення за сімейними обставинами не звертався.

Таким чином, старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 не було взято до уваги підстави для звільнення військовослужбовців із служби, призваних за мобілізацією, які передбачені ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Рішення про достатність правових підстав для звільнення військовослужбовців за сімейними обставинами надається безпосередньо командиру військової частини. Натомість, слідчим було особисто прийнято рішення щодо правових підстав для звільнення такого військовослужбовця з військової служби, тобто ним було прийнято рішення із перевищенням службових повноважень.

Із постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 08 листопада 2023 року слідує, що ним жодних слідчих дій, окрім допиту солдата ОСОБА_5 проведено не було. Таким чином, не було повно і об`єктивно досліджено всі обставини по справі самовільного залишення солдата ОСОБА_5 військової частини.

Також, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 додатково інформує суд про те, що солдат ОСОБА_5 знаходиться в його розпорядженні та не звільнений із військової служби.

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, про що надав відповідну заяву, в якій одночасно просив розглянути скаргу у свою відсутність та відсутність представника військової частини.

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду скарги, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, неявка в судове засідання учасників судового провадження за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебувало кримінальне провадження № 0003092 від 22.08.2023,внесене за повідомленням військової частини НОМЕР_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що би така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак вказані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які би свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на цей час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Встановлено, що постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 від 08.11.2023 закрито кримінальне провадження № 0003092 від 22.08.2023,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Однак, оглядом матеріалів кримінального провадження № 0003092 від 22.08.2023 було встановлено, що слідчим не проведено усіх необхідних процесуальних дій для об`єктивного встановлення обставин за повідомленням командування військової частини НОМЕР_1 щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 .

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 , приймаючи постанову про закриття кримінального провадження та формально навівши кримінально-правову характеристику кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, перелічивши зміст низки нормативно-правових актів, тим не менш, перелічені у повідомленні командування військової частини НОМЕР_1 обставини, не з`ясував і не зазначив в постанові жодного, належним чином умотивованого, висновку по наведеним у повідомленні фактам, що свідчить про невідповідність постанови слідчого вимогам законності та обґрунтованості, а також, що слідчим не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено всіх обставин кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин та без проведення жодних слідчих дій.

Слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на деякі обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотне.

Таким чином постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 08.11.2023 на переконання слідчого судді не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, отже є невмотивованою, а тому рішення слідчого про його закриття є передчасним та підлягає скасуванню, внаслідок чого скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 від 08 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0003092 від 22.08.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 від 08 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0003092 від 22.08.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1