Провадження № 1-кп/204/576/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000268 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2017, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ставище Київської області, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у розі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки. Крім того, ОСОБА_6 є мешканцем іншої області, що вказує на існування обґрунтованих підстав та можливості там переховуватись. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , отримавши доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України, володіє інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні, які є його спів службовцями, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності. На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження. ОСОБА_6 , достовірно знаючи про обов`язок проходити військову службу, будучи обізнаним про оголошення в державі особливого періоду, замість несення обов`язків військової служби вчинив дезертирство, вчинене в умовах особливого періоду, усвідомлюючи при цьому наявність кримінальної відповідальності. Отже, обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою необхідне задля забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час прокурором не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання прокурора, вислухавши позиції учасників судового розгляду, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Положеннями статей 131-132, 176 КПК України, визначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з вимог ч.1 ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем за контрактом, у разі незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде змушений повернутися до місця несення служби, де він, у зв`язку з отриманням доступу до матеріалів досудового розслідування, може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни їх показань. Суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Ризик впливу на свідків, існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та дослідження їх судом. Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, не досліджені докази, свідки не допитані судом, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання,

З метою уникнення кримінальної відповідальності, яка загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину, з великою ймовірністю, обвинувачений може вчиняти дії щодо уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, шляхом переховування від суду, при цьому, така оцінка стосується перспективних фактів, тому суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. Враховуючи наявність встановленого судом ризику переховування від суду, з огляду на те, що обвинувачений є військовослужбовцем, наявний ризик вчинення ним іншого військового кримінального правопорушення.

Враховуючи доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, суд доходить висновку, що існує необхідність у продовженні застосованого стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що у повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується даний вид запобіжного заходу.

Щодо застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, суд наголошує на тому, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, дані про його особу, ризики кримінального провадження, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 53680 гривень, яка буде достатньою для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого та у відповідності до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369- 372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченомуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів до 01 квітня 2024 року включно.

Визначити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в кримінальному провадженні у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеної застави у розмірі 53680 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 01.04.2024 року виконувати наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити ІНФОРМАЦІЯ_3 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05.02.2024.

Суддя ОСОБА_1