Справа № 441/806/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/687/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше судимого вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят грн.). Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на шлях виправлення не став і вчинив новий кримінальний проступок.

Так, ОСОБА_8 17 лютого 2023 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи біля ТЦ "Три Слони», що в с. Зимна Вода, по вул. Яворівській, 22, Львівського району, Львівської області, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, незаконно придбав (знайшов на землі) два паперових згортки, в яких знаходилась подрібнена речовина білого кольору, яка є наркотичним засобом метадоном, які помістив у ліву зовнішню кишеню своєї куртки, де і зберігав.

У подальшому, 15 березня 2023 року ОСОБА_8 , близько 13 год. 30 хв., сівши у маршрутне таксі № 140 «Львів-Городок», перевіз вказаний наркотичний засіб у м. Городок, Львівського району, Львівської області у своїй куртці. У той же день, близько 15 год. 40 хв., на дорозі, що у м. Городок по вул. Скітник, 3а, Львівського району Львівської області, ОСОБА_8 був зупинений працівниками ВП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області, де із вказаної куртки у нього вилучено два паперових згортки із наркотичною речовиною метадоном, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,0850 грам.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Городоцького районного суду Львівської області від 23.05.2023 р. щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст.71 КК України, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 та визначити ОСОБА_8 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

В мотивах своєї апеляційної скарги зазначає, що, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 15,"ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Призначаючи покарання за нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, вчинене 15.03.2023, суд першої інстанції не врахував положень кримінального закону та правові позиції Верховного Суду, не визначив остаточного покарання із застосуванням положення ст. 71 КК України, яка підлягає застосуванню у разі, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

У даному випадку ОСОБА_8 15.03.2023 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, після постановлення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 та, маючи невідбуте покарання за вказаним вироком у виді штрафу. Будь - які дані у вироку суду про сплату ОСОБА_8 штрафу за попереднім вироком від 20.07.2022 відсутні. Згідно з інформацією органу пробації (лист №36/25/1476-23 від 11.04.2023), ОСОБА_8 штраф за вироком від 20.07.2022 не сплатив.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував ст. 71 КК України, який підлягає застосуванню.

Окрім цього, в резолютивній частині вироку судом зазначено про призначення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень. Водночас, розмір штрафу, що визначений в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, невірно визначено у грошовому виразі, оскільки одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 не дотримано у повному обсязі.

Справа про обвинувачення ОСОБА_8 слухалась судом першої інстанції у порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ст.ст. 381,382 КПК України без учасників процесу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 374 КПК України у вироку суду обов`язково вказується прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

Суд першої інстанції зазначив місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 адресу АДРЕСА_2 , а місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

Однак, як вбачається з рапортів працівників поліції обвинувачений ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , не проживає і ніхто із сусідів ніколи не бачили останнього за вказаною адресою. Також ОСОБА_8 відсутній за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 . Зі слів батька ОСОБА_9 обвинувачений не проживає за вказаною адресою вже близько 10 років.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду в частині встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , що у свою чергу у подальшому ускладнить виконання вироку щодо останнього та призведе до порушення законних інтересів держави через неможливість виконання вироку, винесеного ОСОБА_8 .

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок або ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відтак, на думку колегії суддів, під час розгляду справи щодо ОСОБА_8 судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, що є істотним порушенням та унеможливило прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі, і що у свою чергу у відповідності до вимог ст. 415 КПК України є підставою для скасування такого рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. При цьому, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Окрім того, в резолютивній частині вироку судом зазначено про призначення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень. Водночас, розмір штрафу, що визначений в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, зазначено невірно у грошовому виразі, оскільки одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень. Дана неточність була усунута судом першої інстанції шляхом виправлення описки ухвалою від 28.06.2023 р., що не передбачено чинним Законом, оскільки у відповідності до положень ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені у судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однак, у даному випадку таке виправлення буде суттєво погіршувати становище обвинуваченого ОСОБА_8 в очах незалежного спостерігача. Відтак, ухвала суду першої інстанції від 28.06.2023 року про виправлення описки теж підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вирок та ухвалу суду першої інстанції про виправлення описки необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. За таких обставин, подана апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а оскаржений вирок та ухвала про виправлення описки - скасуванню.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі, встановити дані про особу ОСОБА_8 в подальшому співставити ці доводи із наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість і достатність, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 23.05.2023 р. щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України та ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 28.06.2023 р. про виправлення описки скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4