Справа № 991/8814/23
Провадження 1-кс/991/8888/23
У Х В А Л А

09.10.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

1.06.10.2023 ОСОБА_3 з використанням технологій електронної пошти звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргами на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальні правопорушення за його заявами до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), які ухвалою слідчої судді від 06.10.2023 об`єднані в одне провадження.

2.У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 названі скарги підтримав, просив задовольнити.

3.Представник НАБУ у судове засідання не з`явився. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути такі скарги.

4.Дослідивши скарги, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, з огляду на таке.

5.Скарги мотивовані тим, що 04.10.2023 ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявами про вчинення службовими особами Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), які є державними службовцями категорії «А», кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 364 КК України, однак відомості за такими заявами до ЄРДР внесені не були.

6.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

7.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

8.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

9.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

10.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

11.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

12.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

13.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

14.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

15.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умови, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтями 191, 364 КК України державним службовцем, посада якого належить до категорії «А», а тому скарги підлягають розгляду в цьому суді.

16.На підставі викладеного, скарги відповідають вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

17.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

18.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

19.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

20.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

21.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

22.Однак, на переконання слідчої судді, скарги ОСОБА_3 не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

23.У одній із заяв про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що договорами підряду від 06.04.2020 № 61 та від 01.04.2021 № 71, укладеними НСЗУ та ТОВ «Саті-Нова Союз», передбачено капітальний ремонт нежитлової будівлі по проспекту Степана Бандери, 19 у місті Києві.

24.Водночас, станом на жовтень 2023 року ТОВ «Саті-Нова Союз» не повернули видані аванси на суму 18 384 180,62 грн та не надали підтверджуючих документів щодо їх використання, а саме актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

25. ОСОБА_3 вважає, що службові особи НСЗУ мали до серпня 2023 року провести претензійно-позовну роботу щодо нарахування та сплати Генпідрядником пені за неповернення виданих авансів. Натомість, оскільки терміни позовної давності вже минули, то дії та бездіяльність службових осіб НСЗУ призвели до недоотримання коштів у сумі 8 706 681,1 грн.

26.З огляду на це, ОСОБА_3 вважає, що в діях посадових осіб НСЗУ є ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 364 КК України.

27.На переконання слідчої судді, такі доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до незгоди із порядком реалізації службовими особами НСЗУ права останнього на застосування господарських санкцій до ТОВ «Саті-Нова Союз» за названими договорами, однак не містять відомостей про те, що такі заходи вчиняються ними умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, спрямовані на розтрату, привласнення чи заволодіння майном НСЗУ, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, спричинило істотну шкоду охоронюваним законом інтересам чи тяжкі наслідки, або ж ознак інших кримінальних правопорушень.

28.До того ж, ОСОБА_3 сам у скарзі вказує, що також підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що НСЗУ у справі № 910/7126/23 звернулось із позовом до ТОВ «Саті-Нова Союз» про стягнення сплачених в якості авансу за договором підряду № 61 від 06.04.2020 коштів у розмірі 1 476 453,01 грн. та пені, нарахованої за несвоєчасне повернення авансу, у розмірі 485 409,21 грн., разом 1 961 862,22 грн.

29.Поряд з цим, у межах цієї справи розглядається й позов ТОВ «Саті-Нова Союз» до НСЗУ щодо прострочення виконання останньою своїх грошових зобов`язань з оплати виконаних позивачем підрядних робіт за договором підряду №61 від 06.04.2020 та за договором підряду №71 від 01.04.2021, у зв`язку з чим у НСЗУ виник борг у розмірі 2 066 223,31 грн та у розмірі 1 158 300,32 грн, а також наявні підстави для стягнення пені.

30.Отож, вочевидь, що між НСЗУ та ТОВ «Саті-Нова Союз» наявний господарський спір щодо виконання названих договорів підряду.

31.У іншій із заяв, ОСОБА_3 стверджує, що службові особи НСЗУ, які є державними службовцями категорії «А», вчинили кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 364 КК України, адже усвідомлюючи можливість регресу до винних у незаконному звільненні осіб, зловживаючи своєю владою та наданими повноваженнями, здійснили та вчинили бездіяльність щодо вигоди для інших службових осіб НСЗУ, винних у незаконному звільненні ОСОБА_3 на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 399 915,63 грн, яку НСЗУ відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі № 320/10554/21 має сплатити ОСОБА_3 , вчинивши розкрадання коштів Державного бюджету України.

32.Поряд з цим, для притягнення працівника до повної матеріальної відповідальності законодавство встановлює певні гарантії, що вказує на те, що така відповідальність є небезумовною.

33.А тому самі по собі наведені скаржником обставини не вказують на ознаки кримінальних правопорушень.

34.Отже, на переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати діяння саме як кримінальні правопорушення.

35.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

36.Слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

37.З огляду на наведене, обставини, викладені в заявах ОСОБА_3 , не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

38.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

39.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, 482-2 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1