ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«11» грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про відвід старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000132 ОСОБА_4 .

Заява адвоката обґрунтована тим, що повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000132 здійснює група прокурорів, визначена з прокурорів САП ОГП, де старшим групи прокурорів є прокурор САП ОСОБА_4 . На переконання сторони захисту, старший прокурор групи прокурорів ОСОБА_4 при здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням явно зайняв необ`єктивну позицію, оскільки не бажає встановлювати ті обставини, які мають значення для кримінального провадження, нехтує правами підзахисної ОСОБА_5 , жодним чином не реагує на порушення закону, що допущенні під час досудового розслідування. Зокрема, адвокат зазначає, що прокурором укритті факти вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, в результаті чого вони на даний час уникають кримінальної відповідальності. Така бездіяльність старшого прокурора групи прокурорів ОСОБА_4 , який свідомо ігнорує фактичні дані щодо вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протиправних діянь, викликає у захисника сумніви в його неупередженості. Крім цього, як на підставу для відводу прокурора, адвокат посилається на те, що прокурором у кримінальному провадженні прийнято рішення про закінчення досудового розслідування без отримання показань підозрюваної ОСОБА_5 , чим не було забезпечено можливості підозрюваній викласти свої показання з приводу підозри, а також на відсутність реагування з боку прокурора на незаконні рішення детектива у кримінальному провадженні, який відмовив стороні захисту у задоволенні клопотань про допит свідків, посилаючись на завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів розслідування, що, на переконання адвоката, є незаконним. У доповненнях до своєї заяви, як на підставу для відводу прокурора, адвокат посилається на те, що прокурор ОСОБА_4 укриває факти незаконного проведення оперативно-розшукової діяльності, оскільки особисто погоджував клопотання про проведення оперативно-розшукових заходів у приміщеннях, до яких не має відношення ні підозрювана ОСОБА_5 , ні інші фігуранти ОРС №287цт категорії «Розробка» під умовною назвою «ФОНД», так як такими приміщеннями користується адвокатське бюро, а не БО «Українсько-турецький фонд» чи ОСОБА_5 . Ці обставини, на переконання адвоката, є достатніми для сумнівів у неупередженості прокурора, оскільки така помилка прокурора призвела чи могла призвести до втручання в адвокатську діяльність. В зв`язку з цим, адвокат ОСОБА_3 просить задовольнити його заяву про відвід старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000132 ОСОБА_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Зазначив про відсутність підстав для витребування та дослідження матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000132.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви про відвід, вважає її доводи необґрунтованими, а викликані адвокатом сумніви можуть бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження в суді. Послався на свою дискрецію з приводу збирання доказів у справі і визнання їх достатніми для завершення досудового розслідування, на право адвоката оскаржувати прийняті детективом рішення за результатами розгляду клопотань, а також право сторони захисту самостійно допитати необхідних їм свідків, зокрема в ході розгляду кримінального провадження в суді. Твердження адвоката щодо допущення слідством помилки в розміщенні кабінетів, де проводилося ОРЗ, вважає питанням допустимості зібраних доказів, а не упередженістю прокурора, що також буде перевірено колегією суддів. На думку прокурора, підстави для його відводу відсутні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви про відвід, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Наведена норма кримінального процесуального закону містить у собі вичерпний перелік обставин, що виключають участь, зокрема прокурора у проведенні досудового розслідування кримінального провадження.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, який, згідно з ч. 5 вказаної статті, повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора, на існування якої посилається адвокат ОСОБА_3 , у своїй заяві, та бути підтвердженим відповідними доказами.

З практики ЄСПЛ вбачається, що особиста безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності, що презюмується, поки не надано доказів протилежного.

На думку слідчого судді, до встановлення наявності/відсутності упередженості прокурора необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на його безпосередню поведінку та надати оцінку реальним діям прокурора під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у його поведінці, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до учасників та зміни його складу.

Дослідивши наведені захисником у заяві аргументи, вважаю, що сумнів у неупередженості будь-якого учасника процесу повинен бути розумним та не ґрунтуватися на власних суб`єктивних міркуваннях і особистих відчуттях (припущеннях).

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000132, враховуючи зміст ст.77 КПК України та загальні критерії ЄСПЛ для визначення можливої упередженості учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що обставини, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки жодних об`єктивних даних, які могли б підтверджувати факт упередженості прокурора під час здійснення розслідування в межах даного кримінального провадження у зв`язку з викладеними у заяві обставинами адвокатом не наведено.

Посилання захисника як на підстави відводу прокурора ОСОБА_4 , на укриття ним фактів вчинення кримінальних правопорушень; прийняття рішення про закінчення досудового розслідування без отримання показань підозрюваної; відсутність з його боку реагування на незаконні рішення детектива у кримінальному провадженні; укриття фактів незаконно проведеної оперативно-розшукової діяльності, на переконання слідчого суддя, є його власними оціночними судженнями щодо дій прокурора у кримінальному провадженні.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 15 КПК України визначено, що прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36 КПК України).

Відхиляючи наведенні у заяві адвокатом доводи, слідчий суддя зазначає, що твердження адвоката про укриття прокурором фактів вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду цієї заяви, оскільки, як вбачається з встановлених в судовому засіданні обставин, враховуючи обставини викладені у клопотанні адвоката ОСОБА_3 , прокурором ОСОБА_4 до ЄРДР були внесені відомості за ч.3 ст. 369 КК України за фактами надання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди групі осіб, обставини якого наразі перевіряються. Посилання адвоката на прийняття прокурором рішення про завершення досудового розслідування без отримання показань підозрюваної ОСОБА_5 не може бути підставою для відводу прокурора, оскільки такі його дії не суперечать нормам КПК України. Так, прийняття рішення про завершення досудового розслідування є дискрецією прокурора, а право ОСОБА_5 надати пояснення з приводу підозри забезпечувалося останній детективом неодноразово (4 рази), на що остання, користуючись своїм правом, відмовилася. Твердження адвоката про упередженість прокурора через відсутність з його боку реагування на незаконні рішення детектива у кримінальному провадженні не приймаються до уваги, оскільки сторона захисту не позбавлена права самостійно оскаржити рішення детектива до слідчого судді, зокрема про відмову у задоволення клопотання про допит свідка. Щодо посилання адвоката на факт незаконно проведеної оперативно-розшукової діяльності у кримінальному провадженні, що, на його думку, є підставою для відводу прокурора, то вказані обставини можуть бути оцінені колегією суддів з підстав допустимості отриманих в ході таких дій доказів, і не можуть бути підставою упередженості прокурора в кримінальному провадженні. Крім того, як зазначив в судовому засіданні адвокат, він не виключає допущення прокурором помилки при визначені місця проведення ОРЗ, що також може бути перевірено під час розгляду кримінального провадження в суді колегією суддів.

Таким чином, оскільки заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про відвід старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 не містить об`єктивних даних про обставини, що можуть свідчити про його упередженість, а також, враховуючи те, що адвокатом в судовому засіданні не доведено підстав заінтересованості або обставин, з посиланням на докази, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості або особистій заінтересованості прокурора в результатах даного кримінального провадження, із урахуванням вимог ст. 80 КПК України, згідно якої відвід повинен бути вмотивованим, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про відвід прокурора ОСОБА_4 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8