Справа №: 398/6409/23
провадження №: 1-кс/398/259/24
УХВАЛА

Іменем України

"05" лютого 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000572,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що 01.02.2024 року він отримав відповідь прокурора Олександрійської окружної прокуратури на своє клопотання, яка вказує на бездіяльність прокурора. Просить зобов`язати прокурора Олександрійської окружної прокуратури скасувати постанову дізнавача та вжити заходів для забезпечення його прав, гарантованих ст.56 КПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження по скарзі, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Статтею 303 КПК України, передбачено види рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть оскаржуватись під час досудового розслідування, а також визначено коло суб`єктів, які можуть подавати слідчому судді такі скарги.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування,

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження,

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи,

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим,

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки,

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій,

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування,

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом ,

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу,можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не відповідає вимогам закону, а саме, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, скарга не підлягає розгляду в цьому суді, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 цієї статті, і особа, яка її подала , не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення .

Як вбачається з тексту скарги та додатків до неї, ОСОБА_2 отримав в судовому засіданні 29.01.2024 року з розгляду його скарги на бездіяльність дізнавача, яка полягає у не розгляді клопотання від 13.12.2023 року, заперечення прокурора та копію постанови дізнавача щодо розгляду клопотання потерпілого.

Після цього, 30.01.2024 року він звернувся до прокурора з клопотанням в якому просить: скасувати постанову дізнавача щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 ; зобов`язати дізнавача проводити усі слідчі дії виключно за його участю; повідомити офіційні контактні дані слідчого та процесуального прокурора.

01.02.2024 року ОСОБА_2 надано відповідь щодо розгляду вказаного клопотання з якою він не погоджується та просить слідчого суддю зобов`язати прокурора Олександрійської окружної прокуратури скасувати постанову дізнавача та прийняти законне рішення.

Тобто в даному випадку вимоги скарги ОСОБА_2 не підпадають під вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зазначений у ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000572 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1