Справа № 343/360/18
Провадження № 11-кп/4808/379/23
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в режимі відео звязку у кримінальному провадженні №0000019 апеляційні скарги прокурора,захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду від 17 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , судимого 12.01.2018 тим же судом за ст. 309 ч. 2, 162 ч. 1 КК України (далі ККУ) до позбавлення волі на 3 роки та востаннє - 11.04.2023 Калуським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 4 ККУдо позбавлення волі на 5 років 7 місяців

засуджено за ст. 185 ч. 4 ККУ до позбавлення волі на 6 років.

На підставі ст. 70 ч. 4 ККУ шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Долинського райсуду від 12.01.2018 року та за вироком Калуського міськрайонного суду від 11.04.2023 року йому призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на 7 років. Строк покарання йому обчислюватиметься з 21.02.2023р.

На підставі ст. 72 ч. 5 ККУ йому зараховано у відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 9 січня 2018 року по 4 червня 2021 року із розрахунку день за день;

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , несудимого

засуджено за ст. 185 ч. 4 ККУ до позбавлення волі на 5 років.

Запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбуття покарання йому обчислюватиметься з моменту початку виконання вироку. На підставі ст. 72 ч. 5 ККУ йому зараховано у відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 11.01.2018 року до 25.07. 2018 року із розрахунку день за день.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково та стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - 198 909, 47 грн майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

За вироком суду ОСОБА_7 вчинив крадіжку чужого майна повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло, у великих розмірах та в умовах воєнного стану, а ОСОБА_8 вчинив крадіжку чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло і у великих розмірах за таких обставин.

В період з 3.01.2018 по 10.00 год 06.01.2018 ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли в приміщення новобудови по АДРЕСА_3 , належної потерпілому ОСОБА_11 , звідки таємно викрали належне йому майно, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду у великих розмірах на 227 974,47 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_7 14.01.2023 близько 13.45 год., будучи засудженим за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи в магазині "Рукавичка" ТзОВ ТВК "Львівхолод" в смт. Вигода Калуського району, повторно, в умовах воєнного стану, вкрав пляшку рому марки "CAPTAIN MORGAN" вартістю 300,60 грн.

В апеляційних скаргах:

-прокурор вважає вирок суду незаконним через м`якість призначеного покарання. Враховуючи обставини правопорушень та особи обвинувачених, у суду не було підстав для призначення покарань, наближених до мінімального за законом. Не повною мірою судом враховано суспільну небезпеку вчиненого. Під час розгляду апеляційної скарги, слід дослідити характеризуючі дані про обвинувачених. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання: - ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 4 ККУ у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. На підставі ст. 70 ч. 4 ККУ шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Долинського райсуду від 12 січня 2018 року та за вироком Калуського міськрайсуду від 11 квітня 2023 року, призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі 8 років; ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 4 ККУ призначити покарання у виді позбавлення волі на 6 років;

-захисник ОСОБА_10 вважає вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 незаконним, оскільки всі наведені у вироку докази стосуються продажу майна його підзахисним, але не доводять його вини за ст. 185 ч. 4 ККУ. ОСОБА_8 заперечує свою винуватість, всі речі, які продавав, він забрав із сміттєзвалища в смт. Вигода. Такими речами були стіл і крісла. ОСОБА_8 зателефонував свідку ОСОБА_12 та запропонував придбати одне крісло, на що той погодився. Про продаж майна ОСОБА_8 підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Знайдені на місці події при огляді сліди: слід пальця руки, слід фактури матеріалу, 6-ти слідів низу підошви взуття не належать ОСОБА_8 , а іншим особам. При цьому, слід пальця руки, знайдений на місці події не ідентифіковано, не дано висновку дактилоскопічної експертизи. Просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_8 та закрити кримінальне провадження щодо нього за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення;

-обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок суду, стверджує, що свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні він не визнає. Вважає, що в судовому засіданні не була доведена його вина. Вказує, що раніше йому призначили покарання 3 роки 8 місяців позбавлення волі, проте апеляційний суд направив дане провадження на новий судовий розгляд, при якому жодних нових доказів розглянуто не було, але йому призначити більш суворе покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Просить вирок суду скасувати, через недоведеність його вини та повернути кримінальну справу в суд першої інстанції.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їх захисники підтримали подані ними апеляційні скарги та просять їх задовольнити, вирок скасувати;

- прокурор підтримав подану апеляцію прокурора та заперечив апеляційні скарги захисника та обвинуваченого, просить їх відхилити. Просить вирок скасувати, ухвалити новий і призначити обвинуваченим більш суворі покарання.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, дані про обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржений вирок вказаним вимогам закону відповідає, не встановлено правових підстав для його зміни чи скасування.

Вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки із магазину "Рукавичка" поза розумним сумнівом доведена дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, яким суд у вироку дав правильну оцінку.

Зокрема, їх вина підтверджується їхніми ж показаннями в певній частині.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав, що він 6.01.2018 був у приміщенні будинку потерпілого ОСОБА_11 . Тут його застав брат потерпілого ОСОБА_14 . Визнає вину щодо крадіжки з магазину "Рукавичка" в смт. Вигода пляшки рому "CAPTAIN MORGAN".

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав, що в січні 2018 року викрадені речі "проходили через його руки". Він біля сміттєзвалища в с. Вигода побачив стіл, крісла, планки від стола, коробки. Забрав одне крісло і продав ОСОБА_15 , потім він забрав решту меблів. Напевно говорив про ці речі з обвинуваченим ОСОБА_16 .

Заперечення вини обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_11 переконливо спростовано у вироку наведеними доводами і мотивами та правильно розцінено як спосіб захисту.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що 6.01.2018 йому зателефонував брат ОСОБА_14 та повідомив, що в його новобудові був « ОСОБА_17 » - ОСОБА_7 . З будинку були викрадені належні йому речі на велику суму. У смт. Вигода всі знають, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з однієї компанії.

Свідок ОСОБА_18 ствердив, що в той день він у будинку брата виявив ОСОБА_7 . Хотів його затримати, але той викинув рюкзак і втік через вікно. Потім в рюкзаку виявили запчастини до газового котла, дверні замки, електричний кабель білого кольору. Пізніше люди з с. Новоселиці та с. Пшеничники повернули викрадені речі та сказали, що їм їх продали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Він впізнав ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 120-123).

Свідок ОСОБА_19 підтвердив, що 6.01.2018 приблизно о 15-16 год до нього зателефонував ОСОБА_18 і сказав щоб він підійшов до будинку брата, бо там є злодій. Прийшовши на місце, він побачив тільки ОСОБА_18 , який сказав, що злодій втік, він його впізнав, то був ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_13 суду вказав, що в той час до нього телефонував ОСОБА_8 і пропонував йому допомогти продати крісла.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що в той час на пропозицію ОСОБА_8 купив в нього 5 чи 6 крісел і стіл. За даними протоколу впізнання свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 180-183). Ці показання спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він продав цьому свідкі лише одне крісло.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 6.01.2018 та фототаблиць до нього у новобудові потерпілого ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 виявлено сліди проникнення, слід пальця руки і взуття (т. 2 а.п. 74-103).

За даними протоколів огляду потерпілий ОСОБА_11 впізнав і вказав, що практично всі речі, які було виявлено і оглядались, були викрадені з його новобудови (т. 2 а.п. 124-135, а.п. 176-178).

Висновком судово - трасологічних експертиз (т. 3 а.п. 1-25, т. 3 а.п. 28-35) підтверджено, що слід взуття, слід фактури матеріалу виявлені та вилучені під час огляду місця події з домоволодіння ОСОБА_11 залишено взуттям та рукавицями, які належать ОСОБА_7 .

Висновками судово - товарознавчих експертиз від 12.08.2021 та 15.09.2022 та довідкою приватного підприємця ОСОБА_21 (т. 5 а.п. 3-61, т. 5 а.п. 129-247, т. 2 а.п. 145-147) підтверджено, що вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_11 майна складає 227 974,47 грн, що є великим розміром збитків.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд прийшов до обґрунтованого висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 185 ч.4 ККУ.

Колегія суддів розцінює позицію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх захисників в частині заперечення їх вини у вчиненні крадіжки в потерпілого ОСОБА_11 , як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинений ними злочин.

Всі посилання апелянтів на те, що придбання і продаж обвинуваченими майна потерпілого не підтверджує їх вини у його крадіжці переконливо спростовується наведеними у вироку доказами й мотивами, які апеляційний суд визнає обґрунтованими.

З цих же мотивів колегія суддів відхиляє доводи апеляцій про те, що слід пальця руки, знайдений на місці події не ідентифіковано і не піддано експертизі. Крім того, ця обставина за наявності наведених інших доказів не є підставою для скасування вироку суду.

Посилання захисника на необґрунтованість оцінки викраденого майна потерпілого ОСОБА_11 є необґрунтованим, оскільки довідка приватного підприємця ОСОБА_21 про вартість цього майна має правове підґрунтя, оскільки, як встановлено, воно було потерпілим в нього придбане.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що після попереднього скасування вироку суд призначив йому більш суворе покарання, колегія судді відхиляє, оскільки під час нового судового розгляду щодо нього було збільшено і розширено об`єм обвинувачення, що є процесуальною підставою для призначення йому більш суворого покарання.

Твердження сторони захисту про суворість покарання обвинувачених, а прокурора про його м`якість, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Призначаючи покарання, суд у повній відповідності до положень ст.ст. 50, 65 ККУ врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, особу винних, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 судом взято до уваги, що він раніше неодноразово судимий з невідбутим покаранням, звертався за допомогою до лікаря - нарколога. За місцем проживання скарг на його поведінку не надходило. За епізодом вчинення крадіжки з магазину ТзОВ "Львівхолод" судом враховано його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обвнувачений ОСОБА_8 раніше згідно із ст. ст. 88 ч. 3 КК України несудимий. Скарг на його поведінку за місцем його реєстрації не надходило. Тому суд призначив йому за ст. 185 ч.4 ККУ мінімально допустимий строк позбавлення волі.

Обставин, які б згідно ст. 66 КК України, ст. 67 КК України, пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за епізодом вчинення крадіжки в потерпілого ОСОБА_11 судом не встановлено.

Для застосування до покарання обвинувачених ст. 75 чи ст. 69 ККУ не встановлено належних правових підстав. Тому призначене їм покарання слід визнати законним й справедливим, яке необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження вчинення ними та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

З наведених мотивів апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора про призначення обвинуваченим більш суворих покарань.

Цивільний позов судом вирішено відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Таким чином, колегія суддів не вбачає законних й обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку, тому подані апеляційні скарги залишає без задоволення, вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Долинського районного суду від 17 травня 2023 року щодообвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим ОСОБА_7 з часу отримання її копії.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4