Провадження №1-кп/359/310/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження за №0000863, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.11.2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України та кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , восени 2022 року (в ході судового слідства, точна дата та час не встановлено), перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме на території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , виявив дико ростучі рослинні кущі коноплі, після чого обірвав з куща гілку, та діючи умисно з метою незаконного посіву та вирощування рослин конопель з зірваної гілки обірвав насіння для подальшого посіву за місцем мешкання. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування наркотичних засобів, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», умисно, незаконно, не маючи спеціального дозволу, посіяв насіння рослин коноплі, для особистого вживання, без мети збуту та став їх незаконно вирощувати та доглядати, шляхом поливу з метою доведення їх до стадії дозрівання, створив певні кліматичні умови, власноручно та одноособово доглядав за 47 рослинами коноплі, а саме обробляючи ґрунт у спеціально обладнаних горщиках, поливаючи та прополюючи рослини, які вирощував, таким чином незаконно вирощував рослини коноплі, до тих пір, поки вони 02.12.2022 року у період часу з 13 год. 25 хв. до 13 год.57 хв. не були вилучені у нього за зазначеною адресою при проведенні обшуку дізнавачем Національної поліції.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/52691-НЗПРАП від 21.12.2022 року надані на дослідження зразки рослин відібрані від загальної кількості 47 рослин, відносяться до рослин коноплі, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається в промислових цілей.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилось у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 310 КК України.

Крім того, у ОСОБА_4 , після посіву рослин коноплі виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та подальше зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 знаючи властивості та способи вживання наркотичних засобів, діючи з умислом направленим на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту, у вересні 2022 року (точний час та дата у ході судового слідства не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, діючи умисно, з метою незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, обірвав листя у вже пророщених ним за викладених вище обставин рослин, висушив їх та шляхом перетирання за допомогою кистей рук подрібнив (незаконно виготовив) особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, після чого помістив його до 12 паперових згортків та 3 картонних коробків та став незаконно зберігати за місцем свого мешкання для особистого вживання, без мети збуту.

Встановлено, що вилучені у ОСОБА_4 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом загальною масою ( у перерахунку на висушену речовину ) складає 147,76 грам.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення-проступок, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 року №938 (надалі Положення) у невстановлений судовим слідством дату та час, але не пізніше 02.12.2022 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісосмузі с. Проців Бориспільського району Київської області, де на землі побачив ручну осколкову гранату типу РГД-5 з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, що передбачено їхніми конструктивними особливостями, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатна до вибуху.

Того ж дня та в цей час у ОСОБА_4 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Тоді ж, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, підняв вказану гранату РГД-5 та знешкодив, шляхом від`єднання запалу дистанційної дії УЗРГМ від корпусу ручної осколкової гранати РГД-5, які в подальшому поклав до кишені своєї кофти, тим самим, у порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення, незаконно придбав ручну осколкову гранату РГД-5. В подальшому з вказаною гранатою направився до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив носіння вказаного боєприпасу без передбаченого законом дозволу, де поклав вказаний боєприпас до шафи, де незаконно зберігав до тих пір, поки вона не була вилучена у ході обшуку 02.12.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилося у придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв, боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, мети вчиненого злочину, наявності умислу тощо).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях вину визнав повністю, пояснивши, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та підтвердив факт вчинення кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах. Також зазначив, що розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Просив, врахувати щире його каяття.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, а тому суд вважає ці показання достовірними та такими, що знайшли підтвердження в судовому засіданні.

У цьому зв`язку у суду не виникло сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень з урахуванням показів останнього.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України та кримінальні правопорушення-проступки, передбачені ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотному в суді не здобуто.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання,у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання останньому відповідного покарання, яке, на думку суду відповідає КК України, а також меті покарання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, а тому вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є проступком.

Санкцією ч. 1 ст. 310 КК України передбачено покарання у виді штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, а тому вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є проступком.

Санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, а тому вчинений обвинуваченим злочини, згідно ст. 12 КК України, є тяжким.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де проживає разом зі своєї неповнолітньою дитиною та самостійно її виховує, за місцем проживання характеризуються з позитивної сторони, офіційно не працевлаштований , суспільно корисною працею не займається. Згідно медичних довідок на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За таких обставин ОСОБА_4 не є особою небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану.

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин, суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить щире каяття.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та підстави для визначення самого виду покарання.

З огляду на дані обставини в їх сукупності, суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, правову позицію прокурора, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також щире каяття у скоєному, а тому суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 269 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Крім того, з урахуванням викладеного ОСОБА_4 слід призначити за ч.1 ст. 309 КК України покарання у виді одного року обмеження волі, а за ч.1 ст. 310 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно обвинуваченому слід призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, його вік, стан здоров`я, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною та достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та особу обвинуваченого.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати становлять 6 040 грн. 96 коп. за проведення експертизи, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави України.

Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-67, 75-77, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.310, ч.1 ст.263 КК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.1 ст. 310 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч.1 ст.263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: канабіс масою 147,76 г, що знаходиться в полімерному пакеті, горловина якого обв`язано ниткою білого кольору, вільні кінці якої скріплені паперовою биркою із пояснювальними написами разом з копією висновку експертизи № СЕ-19/111-22/52734-НЗПРАП від 16.02.2023 та переданий на зберігання до камери схову Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області - знищити.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: 47 рослин роду коноплі (Cannabis), які знаходяться в двох полімерних мішках, горловини яких обв`язано нитками білого кольору, вільні кінці якої скріплені паперовими пояснювальними бирками та картонна коробка, яка склеєна та на яку наклеєно фрагмент паперу із пояснювальними написами в середині якого знаходяться зразки рослин роду коноплі (Cannabis), разом з копією висновку експертизи № СЕ-19/111-22/52691-НЗПРАП від 21.12.2022 та переданий на зберігання до камери схову Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області - знищити.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: фрагменти гранати РГД-5, які знаходяться в полімерному спец пакеті №3644393, який склеєний та на який нанесено відповідні пояснювальні написи разом з копією висновку експертизи № СЕ-19/111-22/52692-НЗПРАП від 15.12.2022 та переданий на зберігання до камери схову Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), - на користь Держави України (рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300, кримінальне провадження №0000160),- 6040 (шість тисяч сорок)грн. 96 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1