Провадження № 1-кс/638/3072/23
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002865 від «21» листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про накладання арешту на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено 21.11.2023 старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , у період часу з 14 год. 04 хв. по 14 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна 103 , у приміщенні службового кабінету № 420, а саме на мобільний телефон марки Redmi Note 3/32, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002865 від «21» листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 20.11.2023 до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 25.10.2023 невстановлена особа перебуваючи за адресою м. Харків пр. Людвіга Свободи 24 викрала його мобільний телефон марки Redmi Note 43/32, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , чим своїми діями спричинила матеріальну шкоду останньому.

Так, старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , 21.11.2023 у період часу з 14 год. 04 хв. по 14 год. ЗО хв. за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна 103, у приміщенні службового кабінету № 420 виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi Note 43/32, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , і був у нього викрадений невідомою особою 25.10.2023 за адресою : м. Харків пр. Людвіга Свободи 24

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення слідової інформації, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вищеописаного майна речовими доказами.

У судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, слідчим до клопотання надана заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до змісту клопотання орган досудового розслідування просив провести розгляд клопотання без участі власника майна, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності слідчого та власника майна.

Відповідно до ст. 107 КПК України технічні засоби фіксування кримінального провадження не застосовувались.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.2 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

У провадженні СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002865 від «21» листопада 2023, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджено витягом з ЄРДР від 22.11.2023.

Клопотання слідчого підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.11.2023, протоколом огляду місця події від 21.11.2023, постановою від 21.11.2023 про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження предметів- мобільний телефон марки Redmi Note 3/32, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , який вилучено 21.11.2023 старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , у період часу з 14 год. 04 хв. по 14 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна 103.

Вищевказаний предмет відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном, оскільки є достатні підстави вважати, що він є предметом кримінального правопорушення та одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

У зв`язку з вище викладеним, враховуючи наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного майна, з метою забезпечення вказаних об`єктів як речових доказів, враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

В той же час, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та заборонити відчуження, користування та розпорядження вилученим майном будь якими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002865 від «21» листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено 21.11.2023 старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , у період часу з 14 год. 04 хв. по 14 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна 103 , у приміщенні службового кабінету № 420, а саме на мобільний телефон марки Redmi Note 3/32, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 ,- шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вилученим майном будь якими особами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1