279/5462/23
1-кп/279/628/23

У Х В А Л А

17 листопада 2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000655 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України на підставі ч.2 ст.11 КК України та п.2 ч.1 ст.284 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 наприкінці травня місяця 2023 року, в денний час доби, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходячись в лісо смузі, в районі с. Веселівка Коростенського району, Житомирської області, неподалік від території Корпорації «Таско» - центр по утилізації та виробництву боєприпасів, знайшов - незаконно придбав спресовану речовину темно-коричневого кольору, яка є вибуховою речовиною метальної дії - твердим ракетним паливом, загальною масою 3910 г, що застосовується для метання снарядів та утворення реактивної сили у ракетах, яку в порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, незаконно зберігаючи переніс до свого постійного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 07 серпня 2023 року.

Такі дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що ходив по лісу та знайшов предмет прямокутної форми, схожий на резину. Подумав, що такий предмет може йому згодитись в господарстві, тому переніс до свого помешкання. Він не знав, що це за предмет та як його використовувати. Поставив його на видному місці. Потім до нього прийшли працівники поліції, які цей предмет помітили, провели обшук і його вилучили.

Адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст.11 КК України та п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з малозначністю вчиненого. В обґрунтування такої позиції зазначив, що сторона обвинувачення посилається на порушення ОСОБА_4 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року.

Відповідно до п.13.1 цієї Інструкції термін вибухові матеріали об`єднують в собі два терміни-вибухові речовини та засоби ініціювання. Вибухові речовини-це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до само поширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділення.

Вважає, що такими речовинами є паливно мастильні матеріали, однак за їх зберігання відповідальності не має.

Вказав, що у ОСОБА_4 відсутні можливості для використання за цільовим призначенням для метання снарядів та утворення реактивної сили у ракетах як тверде реактивне паливо, не вилучено засобів ініціювання, при цьому висновок експерта не містить інформації щодо можливості використання ракетного топлива не за призначенням (як топливо).

Таким чином, вчинене ОСОБА_4 діяння хоча формально містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, але незаконне поводження твердим ракетним топливом за конкретних обставин кримінального провадження свідчить про те, що вчинене діяння не відповідає типовій цьому кримінальному правопорушенню суспільній небезпеці, і є малозначним відповідно до ч.2 ст.11 КК України, оскільки не було суб`єктивно спрямоване на реальну можливість заподіяної істотної шкоди об`єктам суспільних відносин, про що зазначив Верховний суд у постанові від 10.02.2022 року у справі №523/8553/16к.

Обвинувачений ОСОБА_4 подане захисником клопотання про закриття кримінального провадження підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив. Вважає, що обвинувачений усвідомлював значення знайденого предмета.

Вислухавши позицію сторін кримінального провадження з приводу заявленого клопотання суд дійшов висновку про наступне.

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України щодо вчинення кримінально-караного діяння, яке виразилось у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

В даному кримінальному провадженні предметом кримінального правопорушення є вибухова речовина метальної дії-тверде ракетне паливо, загальною масою 3910 г, що застосовується для метання снарядів та утворення реактивної сили у ракетах.

Кримінально-правова кваліфікація дій винної особи це кримінально-правова оцінка її поведінки (діяння) шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Предмет і межі доказування для правильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 263 КК України вичерпуються встановленням ознак предмету злочину, одного або декількох з альтернативно передбачених у цій нормі діянь як обов`язкових ознак об`єктивної сторони, а також ознак суб`єкту та суб`єктивної сторони цього складу злочину, що виявляється у прямому умислі, де інтелектуальні ознаки психічного ставлення особи визначаються лише щодо вчинених дій з приводу незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а вольовою ознакою якого є бажання вчинити дії, передбачені в диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України.

Об`єктом цього злочину є громадська безпека в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної і холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв.

Загально-небезпечні предмети при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства, тому встановлені спеціальні правила поводження зі зброєю, боєприпасами, вибухівкою та визначено з якими з цих предметів громадяни взагалі не вправі вчиняти будь-яких дій, а які дії можна виконувати на підставі спеціального дозволу.

Об`єктивна сторона злочину може бути виконана шляхом вчинення альтернативних суспільно небезпечних діянь: носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, збут.

При встановлені всіх елементів об`єктивної та суб`єктивної сторони, які формально відповідають складу злочину, не вбачає в діях ОСОБА_4 суспільної небезпечності вчиненого діяння з огляду на наступне.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до формальних, а тому суспільна небезпечність незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами полягає в тому, що він створює сприятливі умови для вчинення злочинів з використанням зазначених предметів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою саме суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

При цьому для застосування зазначеної норми кримінального закону необхідною є одночасна наявність трьох обов`язкових умов.

По-перше, діяння має формально, тобто зовнішньо, за формою містити ознаки якого-

небудь конкретного злочину, передбаченого Особливою частиною КК України.

По-друге, це діяння не має становити суспільної небезпеки, притаманної злочину, воно або зовсім не суспільно небезпечне і тому не є яким-небудь правопорушенням, або хоча й має певну ступінь суспільної небезпечності, але не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди тому чи іншому об`єкту кримінально-правової охорони.

По-третє, це діяння не тільки об`єктивно, але й суб`єктивно було спрямовано на вчинення саме малозначного діяння, а не на заподіяння істотної шкоди тому чи іншому об`єкту кримінально-правової охорони або на створення загрози заподіяння такої шкоди.

При вирішенні питання про те, чи є діяння малозначним, необхідно враховувати не тільки фактично заподіяну шкоду, але й те, на що було направлено діяння і до яких втрат могло призвести.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює наявності встановленої стороною обвинувачення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність об`єктивної сторони складу цього кримінального правопорушення.

У той же час, у даному кримінальному провадженні не було доведено, що ОСОБА_4 достовірно знав про те, що знайдений предмет відноситься до заборонених об`єктів та обвинувачений мав намір і можливість використати його за цільовим призначенням.

Отже, суд вважає, що діяння вчинене ОСОБА_4 лише формально містить у собі ознаки кримінального правопорушення, так як внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а дії ОСОБА_4 не тільки об`єктивно не спричинили шкоду, але й суб`єктивно не були спрямовані на заподіяння шкоди.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 року у справі №523/8553/16 сформулював висновок щодо незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, зазначивши, що носіння, зберігання, передача чи збут без передбаченого законом дозволу 1 патрона, що є бойовим припасом, хоча формально і містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, однак за відсутності у особи зброї для відстрілу цього патрона, що унеможливлює його використання як бойового припасу за цільовим призначенням, є малозначним діянням (ч.2 ст.11 КК України).

Суд вважає цю правову позицію релевантною до обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні, бо незважаючи, що у даному кримінальному провадженні об`єктом незаконного придбання та зберігання є вибухова речовина метальної дії-тверде ракетне паливо, що застосовується для метання снарядів та утворення реактивної сили у ракетах, ОСОБА_4 не мав реальної можливості використати вказану речовину за цільовим призначенням.

При прийнятті такого рішення судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який досяг 60 років, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше не судимий.

Отже, суд дійшов висновку, що хоча дії ОСОБА_4 і носять формальний характер порушення встановленого порядку поводження із вибуховими матеріалами, на які посилається сторона обвинувачення, однак, вказане діяння не відповідає типовій цьому кримінальному правопорушенню суспільній небезпеці, і є малозначним відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України, оскільки не було суб`єктивно спрямоване на реальну можливість заподіяння істотної шкоди об`єктам суспільних відносин, тому наявні підстави для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ч.2 ст.11 КК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України на підставі ч.2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого, кримінальне провадження №0000655 закрити.

Речові докази:

-DVD-R диски з відеозаписом проведення обшуку та слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

- вибухову речовину (тверде ракетне паливо), що зберігається на території військової частини НОМЕР_1 знищити.

Процесуальні витрати за проведення вибухово-технічної експертизи віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя :