справа №176/3278/23
провадження №1-кс/176/130/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2024 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води заяву слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви про виправлення описки в ухвалі від 19.02.2024 року адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , по справі за скаргою на бездіяльність слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000720 від 28.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання від 19 січня 2024 року, про залучення ОСОБА_5 в якості потерпілої в даному кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2024 року слідчим суддею Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, подана заява про самовідвід, яка мотивована таким.

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 19.02.2024 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову від 25.01.2024 року слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № №0000720 від 28.11.2023, за ч.1 ст. 383 КК України відмовлено. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі.

20 лютого 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву про виправлення описки в ухвалі слідчого судді ОСОБА_3 від 19.02.2024 року, яка призначена до розгляду на 09 год. 30 хв. 21.02.2024 року.

До початку розгляду зазначеної заяви адвокатом ОСОБА_4 заявлено, що оскільки постановлена нею ухвала не підлягає оскарженню, він буде звертатися до Вищої ради правосуддя зі скаргою.

Таким чином, адвокат ОСОБА_4 висловив свою думку щодо незгоди з діями слідчого судді ОСОБА_3 , а також незгоди з прийнятими нею судовим рішенням.

Вважає, що уданому випадку вказана вище обставина може викликати сумнів у учасників кримінального провадження у неупередженості та об`єктивності як слідчої судді у розгляді питання про виправлення описки.

У судове засідання суддя ОСОБА_3 , інші учасники кримінального провадження не з`явилися, про час і місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялися належним чином.

Від адвоката ОСОБА_4 до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд питання про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 без його участі, висловивши свою позицію до самовідводу.

Суддя ОСОБА_3 будь-яких додаткових пояснень з приводу заявленого самовідводу не надала.

Оскільки надання пояснень особою, яка заявила самовідвід, а також висловлення думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, є їхнім правом, а не обов`язком, не з`явлення таких осіб, повідомлених про час і місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення заяви про самовідвід.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 124, 126 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» після складення присяги судді, особа призначена на посаду судді, набуває повноважень судді. При цьому, вступаючи на посаду судді, така особа урочисто присягає Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Як визначено ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, такий відвід повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. ст. 75-76 КПК України. Однією з підстав для відводу судді може бути наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Заява про відвід (самовідвід) має бути мотивованою, тобто не формальною і не такою, що містить загальні чи абстрактні припущення про можливу упередженість поведінки та/або рішень судді в майбутньому. Така заява повинна містити посилання на достатні фактичні дані, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості судді при розгляді конкретної судової справи.

Тобто, достатнім для відводу/самовідводу є припущення, що суддя в силу дії певних чинників не зможе зберегти безсторонність. А фактор існування даної обставини може виступати чинником непрямого впливу на суддю, що допускає виникнення сумнівів щодо його об`єктивності та неупередженості.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення.

Крім того, у відповідності до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливими питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Аналізуючи доводи, викладені в заяві про самовідвід, суд не визнає наявність упередженості слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, що відповідає висновкам Дисциплінарної палати ВРП.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Подібна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 7 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

У своїх останніх рішеннях ВРП систематично наголошує на тому, що будь-яка скарга на дії суддів не може розцінюватися як втручання або тиск на суддю, оскільки таке звернення є невід`ємним конституційним правом. Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП зі скаргою стосовно судді, в тому числі, і обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою.

Варто відмітити, що ВРП притягує суддів до відповідальності за необґрунтовані /надумані самовідводи.

Вирішуючи питання про виправлення описки чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності (якщо маються), які не впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Будь-яке рішення слідчого судді ОСОБА_3 за наслідками розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі від 19.02.2024 року не впливає на зміст цієї ухвали.

За наведених обставин, у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.75,80-82, 369-372, 376 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви про виправлення описки в ухвалі від 19.02.2024 року, відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя