СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/30/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві під час розгляду кримінальних проваджень № 0002448 від 06.11.2015 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року) та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року) та № 0003905 від 14.12.2016 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються, кожний окремо, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які обвинувачуються, кожний окремо, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року) та №0000608 від 22.07.2020 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2001 року),

клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_12 у зв"язку із закінченням строків давності,

сторони кримінального провадження

прокурор: ОСОБА_14 ,

захисники: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

представник цивільного відповідача: ОСОБА_18 ,

обвинувачені: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,-

встановив:

У провадженні Святошинського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0002448 від 06.11.2015 року відносно ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , які, кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ОСОБА_22 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року) та ОСОБА_21 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року) та № 0003905 від 14.12.2016 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_26 та ОСОБА_20 , які обвинувачуються, кожний окремо, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ОСОБА_19 та ОСОБА_24 , які обвинувачуються, кожний окремо, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року) та №0000608 від 22.07.2020 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2001 року).

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_13 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року) та ч.1 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2001 року) у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України. Також захисник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2015 року на транспортний засіб, що належить ОСОБА_12 та вилучене майно, на яке накладене арешт ухвалою слідчого судді від 06.11.2015 року, а також скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 26.05.2016 року, яка була скасована рішенням Апеляційного суду м.Києва від 14.07.2016 року, проте не виконана стороною обвинувачення.

Також до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_12 про застосування строків давності у даному кримінальному провадженні та закрити відносно нього кримінальне провадження.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_12 клопотання підтримали.

Прокурор проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не заперечував.

Захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , та обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 проти клопотання не заперечували.

Представник потерпілих ОСОБА_27 направила до суду клопотання про залишення без розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження у зв"язку зі спливом строків давності.

Потерпілі ОСОБА_28 та ОСОБА_29 направили до суду заяви, згідно яких заперечували проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та просили залишити його без задоволення.

З"ясувавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

За змістом статей 284-288 КПК України, а також роз"яснень та практики Верховного суду України, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Так, розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень глави 24 параграфу 2 КПК України, яка передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до обвинувального акта № 0000608 від 22.07.2020 року, який надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 17.06.2021 року ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України ( в редакції Закону України № 3207-VІ від 07.04.2011 року), ч.1 ст. 28 ст. 340 КК України ( в редакції Закону України № 2341-14 від 05.04.2001 року), щодо обставин, які мали місце у місті Києві 30.11.2013 року, а саме у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, а також у незаконному перешкоджанні проведення зборів, мітингів службовою особою, вчиненою групою осіб без попередньої змови.

Відповідно до обвинувального акта № 00002448 від 06.11.2015 року, який надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 29.03.2018 року ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 365 КК України в редакції Закону України від 21.02.2014 року, ч. 1 ст. 366 КК України ( в редакції Закону України від 18.04.2013 року), ч.2 ст. 384 КК України, ( в редакції Закону України від 16.05.2013 року), ч.1 ст. 358 КК України в редакції Закону від 07.04.2011 року, ч.4 ст. 358 КК України в редакції Закону України від 07.04.2011 року, щодо обставин, які мали місце у м. Києві упродовж 23.01.2014 року, а саме, перевищення влади та службових повноважень, за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян та державним інтересам, а також супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, які спричинили тяжкі наслідки, у службовому підроблені, а саме, складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, наданні завідомо неправдивих показань свідка під час провадження досудового розслідування, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та з обвинуваченням особи у тяжкому злочині,а також підроблені офіційного документа, який посвідчується установою, і який надає право власності з метою використання його підроблювачем який мав місце 20.12.2015 року та використанні завідомо підробленого документа. Дані кримінальні провадження були об"єднані в подальшому Святошинським районним судом м.Києва в одне провадження.

Також слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, ст. 12 КК України викладено у новій редакції. Даною статтею КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.366, ч.1 та ч.4 ст.358, ч.2 ст.384 та ч.1 ст.28 ст.340 КК України відносяться до нетяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.3 ст.365 КК України - до тяжкого злочину.

Згідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 2, 3 та 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_12 ухилявся від слідства чи суду матеріали кримінальних проваджень не містять.

Враховуючи, що з моменту вчинення вказаних кримінальних правопорушень минули диференційовані у п. 2, 3 та 4 ч.1 ст.49 КК України строки притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності та з огляду на викладене, враховуючи обмеження строкiв строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують закінчення строків давностi за раніше вчинений злочин, приймаючи до уваги прохання обвинуваченого звільнити його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року) та ч.1 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2001 року) КК України,підлягає задоволенню, а тому суд вважає за можливе звільнити обвнуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності на підставі п. 2, 3 та 4 ч.1 ст.49 КК України та закрити щодо нього кримінальні провадження.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 в повному обсязі розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України та підставу звільнення його від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою.

З приводу клопотання захисника про скасування арешту майна, слід зазначити наступне.

Встановлено, що накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.12.2015 року на автомобіль ВАЗ210994, 2011 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 24.12.2011, що належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв"язку з наведеним вказаний арешт майна підлягає скасуванню.

Щодо скасування арешту майна, накладеного накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.06.2016 року (справа №757/30576/16-к) суд не вбачає підстав для задоволення клопотання в цій частині, оскільки розгляд кримінального провадження за обвинувальними актами стосовно інших обвинувачених судом не завершено.

Щодо скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 26.05.2016 року, суд також не вбачає підстав для його задоволення, оскільки, як зазначає захисник, вказана ухвала вже була скасована рішенням Апеляційного суду м.Києва від 14.07.2016 року.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, п.1 ч2 ст. 284, 285, 286, 288,369-372, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_12 у зв"язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року) - на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), - на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року),- на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року) - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2001 року) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальні провадження №0002448 від 06.11.2015 року та №0000608 від 22.07.2020 року відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопрушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 21 лютого 2014 року), ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року), ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону від 16 травня 2013 року), ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07 квітня 2011 року) та ч.1 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2001 року) КК України - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.12.2015 року на автомобіль ВАЗ210994, 2011 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 24.12.2011, що належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні клопотання в частині скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.06.2016 року (справа №757/30576/16-к) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 09.02.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1