КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 01 вересня 2021 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 26 листопада 2023 року, визначено заставу в розмірі 2 000 000 гривень, покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, дані про особу підозрюваного у їх сукупності та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у разі неможливості застосування вказаного запобіжного заходу, зменшити суму застави підозрюваному ОСОБА_6 та визначити її у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована з огляду на наступне.

На переконання захисника, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених у клопотанні ризиків.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням і потребує постійної медичної допомоги.

Зауважує, що у ОСОБА_6 відсутнє постійне місце проживання, оскільки з 29 квітня 2022 року він як внутрішньо переміщена особа проживав у м. Київ до часу його затримання і не намагається переховуватися.

Стверджує, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_6 отримав ще до затримання і після застосування заходу у вигляді домашнього арешту його здасть.

Вважає, що підозрюваному немає сенсу переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки він розуміє, що таким чином може нашкодити своєму здоров`ю та подальшому розгляду справи в суді.

Вказує, що слідством вилучені телефони ОСОБА_6 , його брата та жінки, проведений їх огляд, в тому числі меседжерів Телеграм.

На переконання захисника, знання особисто ОСОБА_6 інших підозрюваних не пов`язане з наявністю ризику впливати на них. Він жодним чином не намагався і не намагається впливати на будь-кого, а лише хоче повернутися до нормального життя, допомагати своїй матері, яка потребує опіки.

Зауважує, що сторона обвинувачення в обґрунтування наявності ризиків вказує на той факт, що злочини, які інкримінуються підозрюваному, вчинені у складі організованої групи, проте в матеріалах, наданих до клопотання, відсутні докази цього.

Зазначає, що ОСОБА_6 працює, але не офіційно, оскільки влаштуватися на роботу офіційно складно через судимості останнього.

Вважає, що відносно підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Стверджує, що застава у розмірі 2 000 000 гривень є занадто обтяжливою та завідомо непомірною для нього і, на думку захисника, у цьому випадку необхідно встановити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 04 липня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001708, у тому числі за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

01 квітня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту прекурсорів, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті прекурсорів, вчиненому повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту прекурсорів, вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України.

03 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 травня 2023 року, визначено заставу у розмірі 2 000 000 гривень.

22 травня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001708 продовжено до трьох місяців, тобто до 01 липня 2023 року.

29 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 01 липня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001708 продовжено до шести місяців, тобто до 01 жовтня 2023 року.

28 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 26 серпня 2023 року.

21 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 01 жовтня 2023 року.

19 вересня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001708 продовжено до дев`яти місяців, тобто до 01 січня 2024 року.

27 вересня 2023 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 діб із визначенням розміру застави в сумі 2 000 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року клопотання слідчого задоволено частково.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог Кримінального процесуального кодексу України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу та його продовження.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України.

Зокрема, слідчий суддя дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати, і дають підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, у тому числі, у вигляді домашнього арешту.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії).

Водночас ЄСПЛ в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») суд зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, навіть з урахуванням стану здоров`я останнього, матеріали судового провадження не містять.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність продовження підозрюваному строку тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не дотримався вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і який не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , у тому числі і ті, що зазначаються в апеляційній скарзі захисника, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність в ухвалі слідчого судді обґрунтування необхідності визначення розміру застави саме у розмірі 2 000 000 гривень, колегія суддів приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 1 500 000 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка на даний час буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, продовжити підозрюваному строк тримання під вартою до 26 листопада 2023 року, з одночасним визначенням застави у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 1 500 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 26 листопада 2023 року, визначено заставу в розмірі 2 000 000 гривень, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити частковоклопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 листопада 2023 року.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 1 500 000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку: 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави, але не більше строку досудового розслідування.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному положення ст. 182 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/42960/23-к Справа №11-сс/824/6527/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1