Справа № 367/4112/23
Провадження № 1-кп/367/422/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 від 26.02.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка, Миколаївської області, громадянина України, українця, із неповною вищою освітою, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 року приблизно о 06 год. 20 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на четвертому поверсі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з нежитлового приміщення, в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача та ігноруючи вказану обставину, шляхом підбору ключа таємно проник до нежитлового приміщення № НОМЕР_1 (кладова кімната), яке перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , звідки таємно викрав принтер марки «Canon IP 3600», вартістю 2379,30 грн., який помістив до білого мішка та зніс на перший поверх вказаного будинку.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2379,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 24.02.2023 року приблизно об 11 год. 20 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на четвертому поверсі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з нежитлового приміщення, в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача та ігноруючи вказану обставину, шляхом підбору ключа таємно проник до нежитлового приміщення № НОМЕР_1 (кладова кімната), яке перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , звідки таємно викрав дві каністри ємністю по 10 л, кожна із вмістом дизельного палива, загальною вартістю 1008 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1008 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

До того ж, 25.02.2023 приблизно о 04 год. 15 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на четвертому поверсі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з нежитлового приміщення, в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача та ігноруючи вказану обставину, шляхом підбору ключа таємно проник до нежитлового приміщення № НОМЕР_1 (кладова кімната), яке перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , звідки таємно викрав пилосос марки «Samsung SC6570», вартістю 2239,30 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2239,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Цивільний позов не заявлено.

Кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 на суму 5626,60 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що його ключ від орендованої квартири підійшов до кладової кімнати на четвертому поверсі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де він вкрав спочатку принтер, що належить потерпілому. Більше вчиняти крадіжку не планував, але потім згадав про каністри з дизелем, які бачив у кладовці, а тому вирішив ще повернутися і викрав ці дві каністри. Наступного дня він знов вирішив піднятися та викрасти з кладовки пилосос, який планував використовувати у домогосподарстві.Дві каністри ємністю по 10 л кожна із вмістом дизельного палива він продав водіям маршрутних таксі, пилосос марки «Samsung SC6570» взяв додому для використання, який у подальшому віддав другу та на вимогу поліції повернув потерпілому, а принтер просто залишив у під`їзді.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції, та ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 доведена повністю, оскільки він своїми діями вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за першим епізодом - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, та за двома наступними епізодами - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Суд також враховує, що обвинувачений щиро розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв у розкритті злочинів, частково відшкодував шкоду, заподіяну потерпілому шляхом повернення частини викраденого майна.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 років, та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, оскільки поведінка обвинуваченого свідчить про його бажання стати на шлях виправлення та таке покарання вважає достатнім для його виправлення.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння слідству та суду у розкритті злочину, а також часткове відшкодування шкоди, заподіяної злочинами.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, що дорівнює мінімальній межі санкції даної частини вказаної статті. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього положення ст. 75 КК України та вважає необхідним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 3 (три) роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: пилосос марки «Samsung SC6570», вартістю 2239,30 грн., який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого, залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1