Справа № 136/1894/23
провадження №1-кп/136/88/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 01.09.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , Липовецької територіальної громади, громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Липовецького районного суду від 20.06.2023 у справі № 136/899/23, яка набрала законної сили 03.07.2023, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та, відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП його направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.

Із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 ознайомлений у встановленому законом порядку.

01.08.2023 працівниками комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_2 під розписку вручено виклик про явку на 09:00 год. 04.08.2023 до даної установи для проходження програми для кривдників та роз`яснено наслідки неявки, зокрема можливість притягнення до відповідальності за ст. 390-1 КК України.

ОСОБА_2 , отримавши вказаний виклик, у визначену дату і час до КЗ «Центр надання соціальних послуг» Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області не з`явився, про поважність причин уповноважених осіб не повідомив.

У подальшому, 18.08.2023, працівниками КЗ «Центр надання соціальних послуг» Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_2 під розписку вручено виклик про явку на 09:00 год. 25.08.2023 до даного комунального закладу для проходження програми для кривдників та повторно роз`яснено наслідки неявки, зокрема можливість притягнення до відповідальності за ст. 390-1 КК України.

ОСОБА_2 , отримавши вказаний виклик, у визначену дату і час, за відсутності поважних, об`єктивних обставин, не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб КЗ «Центр надання соціальних послуг» Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області не повідомив.

Після цього, ОСОБА_2 достовірно знаючи про обов`язок явки щоп`ятниці до КЗ «Центр надання соціальних послуг» для проходження програми для кривдників, жодного разу по теперішній час не з`являвся, причини неявки не повідомляв.

Таким чином ОСОБА_2 не виконав обов`язок, покладений на нього постановою Липовецького районного суду від 20.06.2023 у справі № 136/899/23, та маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, за відсутності поважних причин, умисно ухилився від неї.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника адвоката ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ст.390-1 КК України, умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65 - 67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, притягувався до адміністративної відповідальності; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією статті, за якою інкриміновано його діяння у виді обмеження волі на певний строк.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне відбуття покарання,що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду, через Липовецький районний суд Вінницької області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Світлана ШПОРТУН