Дата документу 02.11.2023
Справа № 334/3387/23
Провадження № 1-кп/334/511/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000618 від 14.04.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Високе Михайлівського району Запорізької області, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

установив:

Згідно із положеннями Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1899 та 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням РФ про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторгайсь на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, у тому числі Мелітопольського району, в який входить смт. Кирилівка, яке було захоплено 24.02.2022 представниками держави-агресора, та створили незаконні органи влади на вказаній території.

24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжена відповідними указами Президента України, затвердженими Законами України, і який діє наразі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Відтак, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Кирилівська селищна територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області з 24.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

У невстановлений судом час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань РФ всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано створено окупаційну адміністрацію РФ - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

При цьому, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація РФ - це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В той же час, 26.07.2022 указом незаконно призначеного голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області №165-р створено незаконний орган влади «виборчу комісію Запорізької області».

Далі, 08.08.2022 незаконно призначений голова «Военно-гражданской администрации Запорожской области», знаходячись у приміщенні палацу культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, буд. 4, діючи умисно, використовуючи свої організаційно-розпорядчі владні повноваження голови окупаційної адміністрації держави-агресора, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці, з використанням державної символіки РФ, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження «Про підготовку організації проведення референдуму виборчою комісією Запорізької області» №195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально- технічного ті іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.

Крім того, 20.09.2022 незаконно призначеним головою «Военно-гражданской администрации Запорожской области» видано указ №356-у, відповідно до якого:

1) призначено проведення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;

2) винесено питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації, відповідь: «так» або «ні»»;

3) затверджено положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;

4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначено дні голосування на референдумі 23 вересня - 27 вересня 2022 року.

У подальшому, приблизно у першій декаді вересня 2022 року громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх намірів та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою реалізації свого злочинного плану, направленого на підтримку діяльності представників держави- агресора та окупаційної адміністрації РФ щодо зміни меж території та державного кордону України всупереч установленого Конституцією України порядку шляхом організації та проведення незаконного референдуму, вступила у злочинну змову із головою «Военно-гражданской администрации Запорожской области», незаконно призначеною головою «виборчої комісії Запорізької області» держави-агресора, незаконно призначеним головою Мелітопольської військово-цивільної адміністрації Мелітопольського району, іншими очільниками незаконних органів влади - окупаційних адміністрації держави-агресора, утворених на тимчасово-окупованій територій Запорізької області, а також іншими невстановленими на даний час особами, щодо організації та проведення незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.

Після чого, ОСОБА_5 , приблизно у першій декаді вересня 2022 року, будучи проросійськи налаштованою особою, діючи за попередньою змовою із незаконно призначеною головою «виборчої комісії Запорізької області», іншими очільниками незаконних органів влади - окупаційних адміністрації держави-агресора, утворених на тимчасово-окупованій територій Запорізької області, на виконання загального злочинного плану, із відома незаконно призначеного голови «Военно-гражданской администрации Запорожской области» та на виконання його указу №165-р від 26.07.2022, добровільно зайняла посаду «председателя участковой избирательной комиссии №322 территориальной избирательной комиссии Мелитопольского района» (далі «УИК №322 ТИК Мелитопольського района»), що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Кирилівка, вул. Центральна, буд. 40 А.

Надалі ОСОБА_5 , починаючи з першої декади вересня 2022 року, діючи умисно, на виконання зазначених розпоряджень, під керівництвом голови «виборчої комісії Запорізької області», а також за попередньою змовою з очільниками незаконних органів влади - окупаційних адміністрації держави-агресора, утворених на тимчасово-окупованій територій Запорізької області та іншими невстановленими особами, розпочала здійснювати організаційні заходи, направлені на проведення на тимчасово окупованій території смт. Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу РФ, з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими особами з числа окупаційної адміністрації держави-агресора та з числа «УИК №322 ТИК Мелитопольського района», протягом першої декади вересня 2022 року, на виконання вказаного розпорядження незаконно призначеного голови «Военно-гражданской администрации Запорожской области», та з метою реалізації спільного з ним злочинного наміру, направленого на організацію та проведення абсолютно незаконного референдуму, за підтримки збройних формувань РФ та представників держави-агресора провела комплекс необхідних заходів для підготовки та організації проведення вказаного референдуму, а саме:

- забезпечила підбір та комплектування членів і водіїв «УИК №322 ТИК Мелитопольського района»;

- забезпечила проходження членів комісії «УИК №322 ТИК Мелитопольського района» навчальної програми щодо організації та проведення референдуму;

- організувала отримання матеріально-технічного забезпечення діяльності «УИК №322 ТИК Мелитопольського района»;

- забезпечила інформування мешканців громади, як можливих учасників референдуму, про підготовку та проведення референдуму;

- склала попередні списки учасників референдуму;

- організувала проведення членами комісії попереднього опитування мешканців громади з метою встановлення громадської думки щодо проведення референдуму тощо.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 23.09.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме в смт. Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області, на виконання зазначених вище розпоряджень незаконно призначеного голови «Военно-гражданской администрации Запорожской области», діючи умисно, а також за попередньою змовою з очільниками незаконних органів влади - окупаційних адміністрації держави-агресора, утворених на тимчасово-окупованій територій Запорізької області та іншими невстановленими особами, будучи «председателем УИК №322 ТИК Мелитопольського района» за безпосередньої участі інших осіб з числа вказаної «участковой избирательной комиссии», фактично розпочала проведення референдуму про вихід Запорізької області зі складу України та її входження до складу РФ, з метою подальшої зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме о 08 год. 00 хв. відкрила роботу вказаної територіальної комісії шляхом прийому осіб із числа місцевих жителів смт. Кирилівка, організації діяльності інших членів комісії через обхід жителів за місцем їх проживання, видачі бюлетенів для голосування, подальшого підрахунку голосів та оформлення відповідної документації.

А в подальшому у період часу з 24.09.2022 по 27.09.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання обов`язків «председателя УИК №322 ТИК Мелитопольського района» продовжила організацію та здійснення голосування на незаконному референдумі, після чого провела підрахунок голосів та передала результати голосування, отримані на території «УИК №322 ТИК Мелитопольського района», невстановленим представникам «территориальной избирательной комиссии Мелитопольського района».

Таким чином, в період з 23.09.2022 по 27.09.2022 ОСОБА_5 , будучи призначеною «председателем УИК №322 ТИК Мелитопольського района», перебуваючи у змові з іншими представниками окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Запорізької області, організувала та фактично провела незаконний референдуму про входження смт. Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області до складу РФ.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

З огляду на положення КПК України, суд зазначає про таке.

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до РФ, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 4 ст. 548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до РФ та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на тимчасово окупованої території немає можливості.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» питання поштового обміну з тимчасово окупованими територіями України не врегульовано.

Відновлення діяльності АТ «Укрпошта» на тимчасово окупованих територіях України, може відбутися тільки після відновлення конституційного ладу на цих тимчасово окупованих територіях.

Водночас за змістом ч. 8 ст. 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Вказані положення процесуального закону судом були дотримані.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню обвинуваченій, на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України, направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченої на адресу суду не надходили.

Дорученням центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу обвинуваченому.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, та повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області на 10.04.2023, 11.04.2023, 12.04.2023 для отримання оригіналу повідомлення про підозру, а також участі в процесуальних діях, як підозрюваної, опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас ОСОБА_5 не з`явилася та про причини своєї неявки не повідомила.

05.04.2023 враховуючи перебування ОСОБА_5 на окупованій території Запорізької області, а саме: у смт. Кирилівка Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, встановивши наявність у ОСОБА_5 номер мобільного телефону НОМЕР_3 , в подальшому використовуючи мобільний додаток «WhatsApp» здійснено два дзвінки на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , окрім цього, на вказаний номер мобільного телефону здійснено відправлення інформаційного повідомлення про те, що 31.03.2023 у кримінальному провадженні № 0002311 від 28.11.2022 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, а з 05.04.2023 ОСОБА_5 є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, а також з метою виклику ОСОБА_5 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, надіслано скан-копію повісток про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за її участю як підозрюваної у даному кримінальному провадженні, а також надіслано скан-копію повідомлення про підозру.

20.04.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000618.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_5 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2023 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_4 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання остання викликалася у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті суду.

Захисник обвинуваченої здійснював активні дії, спрямовані на її захист: приймав участь у дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформована у встановлений законодавством спосіб про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Також прокурором долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Показами допитаної у якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що ОСОБА_5 займалась агітацією співпраці з окупаційною владою та забезпечувала проведення референдуму, займалась цією діяльністю добровільно без будь-якого стороннього примусу;

показами допитаного у якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив суду, що ОСОБА_5 добровільно перейшла на бік окупаційної влади та приймала активну і безпосередню участь в організації референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області, зокрема, проводила агітацію серед населення, очолювала виборчу комісію;

- ОСОБА_8 , яка в ході допиту заявила, що ОСОБА_5 до окупації працювала бухгалтером в Кирилівський раді, а після окупації перейшла на бік окупантів і залишилась на своїй посаді. Надалі вона стала головою виборчої дільниці та до проведення референдуму активно агітувала місцеве населення щодо участі у ньому;

- ОСОБА_9 , який в ході допиту заявив, що ОСОБА_5 займалась організацією і проведенням так званого «референдуму». Також свідок заявив, що до окупації ОСОБА_5 працювала бухгалтером, після окупації смт. Кирилівка, вона добровільно перейшла на сторону окупаційної влади. Активно агітувала за проведення референдуму, була відповідальною за один із «секторів» на які окупаційна влада поділила селище, складала списки людей, що залишились у ньому жити. Під час проведення референдуму приймала в його організації активну участь, очолюючи виборчу дільницю та надаючи вказівки щодо порядку його проведення.

Вина обвинуваченої підтверджується також письмовими доказами:

- протоколом огляду від 31.03.2023 телеграм-каналів «Балицкий Евгений» та «Новое Весёлоеru» стосовно підтвердження факу проведення на окупованій території незаконного референдуму;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем (розсекречено в установленому законом порядку) від 29.01.2023, відповідно до якого, ОСОБА_5 займалась організацією та проведенням незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Кирилівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, зокрема, розсилала інструкції щодо його проведення, збирала персональну інформацію осіб, які також приймали участь в організації референдуму за-для виплати їм грошової винагороди, надавала вказівки стосовно поведінки на виборчих дільницях під час проведення референдуму, а також в даному протоколі наявні документи, що підтверджують зайняття посади голови т.зв. виборчої комісії ОСОБА_5 .

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто добровільна участь громадянина України в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно із приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченої ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, несудима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, заміжня, має на утриманні малолітню дитину.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій основного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності з конфіскацією всього належного обвинуваченій майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

На переконання суду, призначення обвинуваченій саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного майна на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченій, вручити захиснику, відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1