УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 004 53,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 004 53 накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023.

На обґрунтування клопотання заявник просив скасувати арешт грошових коштів, що були вилученні за результатом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та на які булонакладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у вказаному кримінальному провадженні.

За доводами заявника, спірне майно належить ОСОБА_4 , яка жодного відношення не має до кримінального провадження, а вилученні грошові кошти не відповідають ознакам визначеним ст.. 98 КПК України, а тому відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно, отже станом на теперішній час відпала необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити та скасувати арешт грошових коштів накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 02.033.2023 в рамках кримінального провадження № 220 220 000 000 004 53.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про те на адресу суду надіслав заяву у якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, при цьому своєї правової позиції щодо клопотання адвоката про скасування арешту майна не вказав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 в рамках кримінального провадження № 220 220 000 000 004 53 було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене за результатами проведення обшуку майно за адресою АДРЕСА_1 в тому числі грошові кошти.

Звертаючись з клопотанням про скасування арешту майна вказує, що спірне майно належить ОСОБА_4 , яка жодного статусу та взагалі відношення до кримінального провадження № 220 220 000 000 004 53 не має, а отже станом на теперішній час відсутня необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У той же час, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, взагалі не надано належним чином завіреної копії судового рішення за яким накладено арешт на майно, а тому, на переконання слідчого судді, викладені заявником обставини є лише припущенням та документально нічим не підтверджені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Отже, оскільки заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Відмовити у задоволенні адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 004 53.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: