Справа №295/357/24
УХВАЛА

Іменем України

08.01.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених службових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, внести відомості до ЄРДР на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2023 року №15955 та матеріалів службового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, направлено повідомлення за вихідним номером 15955 від 01.11.2023 року про вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Однак, після отримання такого повідомлення, керівник ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, не вніс відомості до ЄРДР, листом від 26.11.2023 року №18801-23/х/14-01-02-6868/2023, який надійшов до війкової частини 21.12.2023 року, повідомив про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки обставин, які вказували б на вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Просив поновити трок звернення до суду зі скаргою посилаючись на завантаженість та воєнний стан.

Заявник у скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положення ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

У розумінні норми ст. 117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Слідчим суддею встановлено, що 01.11.2023 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому зі згадуваною вище заявою про вчинення солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

21.12.2023 року військовою частиною отримано лист керівника ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому з приводу повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі скаргою, що розглядається, ОСОБА_5 звернувся до суду 08.01.2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку на оскарження бездіяльності.

Разом зі скаргою заявником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності слідчого, яке обґрунтоване тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України збільшився об`єм документообігу у військовій частині.

Виходячи з викладеного та положень ст. 304 КПК України, заявник у десятиденний строк, а саме з 21.12.2023 року (моменту отримання військовою частиною листа ТУ ДБР) по 01.01.2024 року (включно), повинен був звернутись до суду з даною скаргою, проте пропустив процесуальний строк та звернувся до суду лише 08.01.2024 року. Заява про поновлення пропущеного строку для звернення з даною скаргою, на переконання слідчого судді, не містить поважних причин пропуску процесуальних строків.

Таким чином, поважність причин пропуску десятиденного строку з об`єктивних та таких, що не залежали від заявника причин належним чином не обґрунтовано та слідчому судді не доведено.

На підставі чого, слідчий суддя не вбачає підстав для поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, «право на судовий розгляд» не є абсолютним й може мати встановлені обмеження.

Так, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Аналогічні висновки ЄСПЛ висловлював і в інших своїх рішеннях (наприклад, «Карт проти Туреччини»).

З урахуванням вищевикладених обставин, у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 214, 303, 304 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому кримінально процесуальним Кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1