Справа № 404/9168/23
Номер провадження 1-кс/404/3567/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000652 від 05.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив:

накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме: автомобіль марки АМ, моделі RSVFER, вантажний спеціалізований фургон рефрижератор, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки RENAULT моделі Т460, спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спеціалізований напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником яких є ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (), зареєстрованого за адресою: поштовий індекс 61172, Україна, Харківська область, м. Харків, вул. Роганська, 151, з метою забезпечення збереження речових доказів, та забезпечення цивільного позову.

На обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652 від 05.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат» фактично здійснює свою господарську діяльність за юридичною адресою: 27641, Україна, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, проспект Соколівський, буд. 17 «О», за цією ж адресою розмішені потужності товариства.

26 липня 2023 року між ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат» та ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» в особі директора ОСОБА_5 , було укладено Договір поставки від 26 липня 2023 року щодо відвантаження товару на адресу покупця тобто до ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» , має юридичну адресу: 61172, м. Харків, вул. Роганська 151, .

26.07.2023 з території ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат» було відвантажено до автомобіля з державним номером НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до товарно-транспортної накладної на адресу ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» було відправлено таку продукцію: н/ф з сала «Сало бокове, ковбасне зі свинини, охолоджена» в кількості 3294,5 кг. В той час було сформовано видаткову накладну та з боку ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» було зареєстровано податкову накладну в реєстрі ПДВ.

27 липня 2023 року з території ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат» було відвантажено до автомобіля з державним номером НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до товарно-транспортної накладної на адресу ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» було відправлено таку продукцію: н/ф з сала «Сало бокове, ковбасне зі свинини, охолоджене» в кількості 6391,0 кг. і «Блоки з жиру сирцю свинячого заморожені» в кількості 990,0 кг. В той час було сформовано видаткову накладну та з боку ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» було зареєстровано податкову накладну в реєстрі ПДВ.

Вказана продукція завантажувалася у транспорт ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ», про що свідчать Свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: державний номер НОМЕР_1 та державний номер НОМЕР_3 .

Всього відвантажено продукції 10 675 кг. на загальну суму - 547 351,18 гривень. Станом на сьогодні ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» не розрахувався з нашим товариством за отриману продукцію.

21 серпня 2023 року нами надіслано на адресу ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» Лист-вимогу за вихідним №103/23, про сплату коштів за отриманий товар в розмірі 547 351,18 гривень. На телефонні дзвінки працівники та керівництво зазначеного підприємства, не відповідають, кошти не перераховують. 31 серпня 2023 року ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» отримано наш лист-вимогу, однак жодної реакції немає, грошові кошти не сплачені.

Таким чином, ОСОБА_5 в особі директора ТОВ «ВП Роганський М`ясокомбінат» з корисливих мотивів, заволодів майном ТОВ «Соколівський м`ясокомбінат» в сумі 547 351,18 грн., шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, отримавши можливість розпоряджатись ними на власний розсуд, тим самим спричинивши шкоди на вказану суму, під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, під час дії воєнного стану.

16.10.2023 потерпілим заявлений цивільний позов щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (), зареєстрованого за адресою: поштовий індекс 61172, Україна, Харківська область, м. Харків, вул. Роганська, 151, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівський м`ясокомбінат» () матеріальну шкоду у розмірі 547 351 (п`ятсот сорок сім тисяч триста п`ятдесят одна гривня 18 копійок) гривні 18 копійок.

Відповідно до показів свідка встановлено, що продукція вивозилась з території на автомобілях марки АМ, моделі RSVFER, вантажний спеціалізований фургон рефрижератор, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також другим автомобілем марки RENAULT моделі Т460, спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобілями марки SCHMITZ, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,під керуванням водія ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчим винесено постанову про визнання автомобілів марки АМ, моделі RSVFER, вантажний спеціалізований фургон рефрижератор, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки RENAULT моделі Т460, спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спеціалізований напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за як предмету вчинення кримінального правопорушення, речовими доказами.

Враховуючи, що вказані автомобілі являються предметом вчинення кримінально правопорушення, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, тому вони були визнані речовим доказом та на даний час виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме; автомобілів марки АМ, моделі RSVFER, вантажний спеціалізований фургон рефрижератор, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки RENAULT моделі Т460, спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спеціалізований напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів, та забезпечення цивільного позову.

Слідчий до початку розгляду клопотання подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги клопотання підтримав та просила їх задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності , а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: п. 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 4, ч. 5, ч. 6 ст. 170 КПК України: у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України ; у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна ; у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 8 статті 214 КПК України, передбачено, що відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 Кримінального кодексу України, або будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 151-2-156-1, 301-1-303 Кримінального кодексу України (у разі їх вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи), або від імені такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 258-258-6 Кримінального кодексу України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог ст.96-3 КК України, підставами для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є:

1) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу;

2) незабезпечення виконання покладених на її уповноважену особу законом або установчими документами юридичної особи обов`язків щодо вжиття заходів із запобігання корупції, що призвело до вчинення будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу;

3) вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 111-1, 258-258-6 цього Кодексу;

4) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 113, 114-2, 146, 147, частинами другою - четвертою статті 159-1, статтями 160, 260, 262, 436, 437, 438, 442, 444, 447 цього Кодексу;

5) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 255, 343, 345, 347, 348, 349, 376-379, 386 цього Кодексу;

6) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 301-1-303 цього Кодексу.

Кримінальні правопорушення, зазначені у ч.1 ст.96-3 КК України, визнаються вчиненими в інтересах юридичної особи, якщо вони призвели до отримання нею неправомірної вигоди або створили умови для отримання такої вигоди, або були спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, заходи кримінально-правового характеру можуть бути застосовані лише до тих підприємств, установ чи організацій, з підстав які перелічені в ст.96-3 КК України, оскільки цей перелік є вичерпним.

Як встановлено та зазначалось вище, Кропивницьким РУП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000652 від 05.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Соколівський м`ясокомбінат» звернувся до відділу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ», які шляхом обману, під приводом купівлі товару заволоділи майном заявника.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України за яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000652 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке ініціюється накладення арешту, зареєстроване та є у власності ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» ().

Враховуючи, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відтакпідстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, регламентованих ч. 1 ст. 96-3 КК України - відсутні у даному кримінальному провадженні.

Слідчим не надано доказів, що у вказаному кримінальному провадженні існує правова підстава для арешту означених в прохальній частині клопотання транспортних засобів.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні слідчим та прокурором, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, а тому відсутні достатні підстави вважати, що службові особи ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» мають таке відношення до даного кримінального провадження. Договір поставки долучений до матеріалів клопотання не підписаний ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ», на ньому відсутні дата та номер, тобто обов`язкові реквізити.

Кримінальна відповідальність за шахрайство (ст. 190 ККУ) настає у разі, коли особа усвідомлює, що майно, яким вона заволодіває, не маючи будь-якого дійсного чи уявного права на нього, є чужим для неї. Кримінальна відповідальність за шахрайство пов`язана зі встановленням того, чи усвідомлював винуватий факт заволодіння чужим майном з метою його безоплатного та безповоротного обернення на свою користь (чи третіх осіб) за відсутності законних підстав, збільшення внаслідок цього власних або третьої особи майнових фондів. Для встановлення ознак шахрайства не є вирішальним, чи усвідомлювала винувата особа, кому саме та на яких підставах належить майно, а також чи заволодіває вона майном з використанням омани власника майна або іншої особи, у володінні якої воно перебуває. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №712/10080/15-к.

ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 151. Наразі, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на території України введено воєнний стан. Російські окупаційні війська систематично активно обстрілюють Харківську область.

Однак, після внесення відомостей до ЄРДР слідчим не перевірено обставини за яких не було перераховано кошти за відвантажену продукцію, не допитано службових осіб ТОВ «ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ», не перевірено, чи отримував м`ясокомбінат лист - вимогу, не встановлено обставини за яких було відвантажено продукцію на підставі не підписаного договору, відтак не перевірено обставин, які першочергово повинні бути перевірені після внесення відомостей до ЄРДР.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, тому до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000652 від 05.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1