справа№ 359/2718/19
провадження№ 23-з/824/2/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_4
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді ОСОБА_4., розглянувши заяву захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за виключними обставинами,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року визнано винною громадянку України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Борисп.УК/Бориспіль, , код банку (МФО): 899998, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: 0004, КБК: 21081100).

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0086/12500/19, а саме: євро за курсом НБУ на 23.02.19 за 100 євро - 3065-8786 грн., кількістю - 240, вартістю 7358 грн. 11 коп.; Долар США за курсом НБУ на 23.02.19 за 100 доларів США - 2700-2630 грн., кількістю - 5240, вартістю 141493 грн. 78 коп.; Гривні - 2620-00. - повернуно громадянці України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь Київської митниці ДФС (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 41 грн. 02 коп.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Київської митниці ДФС ОСОБА_5. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати у повному обсязі постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС ОСОБА_5. задоволено.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, -скасовано.

Прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, з конфіскацією в дохід держави безпосереднього предмету правопорушення, а саме вилученої у ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0086/12500/19 валюти, зокрема: 240 євро, що за курсом НБУ на 23.02.2019 становить 7358 грн. 11 коп.; 5240 доларів США, що за курсом НБУ на 23.02.2019 становить 141493 грн. 78 коп. та 2620 грн. 00 коп.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. та витрати, понесені у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення у розмірі 41 грн. 02 коп.

29 грудня 2023 року до суду надійшла заява захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року у справі № 359/2718/19, якою визнано винною громадянку України ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Стягнуто з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору в дохід держави та витрати, понесені у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення у розмірі 41 грн. 02 коп.

В обґрунтування заяви зазначає, що підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами в порядку п.1 ч.5 ст. 361 КАС України є ухвалення 21 липня 2023 року Другим сенатом Конституційного суду України Рішення №3-р(ІІ)/2021, відповідно до якого окремі положення абз. 2 ч. 1 ст.471 МК України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Вказує, що при зверненні до суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови підлягають застосуванню норми Кодексу адміністративного судочинства України в частині перегляду рішень за виключними обставинами, оскільки стороною (іншими учасником справи) є представник органу державної влади, власне яким складено відносно ОСОБА_1 відповідний протокол.

Дослідивши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року №2-рп/2015 положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу та про закриття справи.

За змістом вказаного рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року № 2-рп/2015,наведений перелік постанов по справі про адміністративне правопорушення, які можуть бути винесені відповідно до ч.1 ст. 284 КУпАП і, відповідно, підлягають оскарженню в апеляційному порядку, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Системний аналіз положень Митного кодексу та Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року №2-рп/2015, дає підстави вважати, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанови, ухвалення яких передбачено ст. 284 КУпАП, тобто постанови за результатом розгляду справи. Інші постанови оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Згідно положень ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень суду (судді) у справах про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення та регламентовано ст. 529 МК України і ст. 294 КУпАП.

Також слід зазначити, що нормами КУпАП та МК України не тільки не передбачена можливість, а й взагалі відсутня сама процедура подання та розгляду судом (суддею) заяв про перегляд судових рішень за виключними обставинами у справах про адміністративне правопорушення або про порушення митних правил, що виключає можливість розгляду таких заяв.

Посилання заявника на аналогію закону, зокрема норми Кодексу адміністративного судочинства, яким передбачений порядок перегляду судових рішень за виключними обставинами, є необґрунтованим, оскільки вказаний Кодекс, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах, а не у справах про адміністративне правопорушення.

Зазначені норми не можуть бути застосовані до адміністративних правопорушень, оскільки перелік постанов, які підлягають оскарженню у апеляційному порядку, чітко визначена у ст.294 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд не наділений повноваженнями переглядати судові рішення за результатами розгляду заяви про перегляд постанови суду за виключними обставинами, а відтак наведені у заяві ОСОБА_3 посилання на можливість застосування положень Кодексу про адміністративне судочинство, є безпідставними.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у ст. 91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII «Про Конституційний Суд України». Окрім цього у ст. 97 цього Закону визначено, що КСУ у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа №1-31/2000) визначено, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Тобто рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням (п. 9.9 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року у справі №922/1391/18).

У рішенні Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року №3-р(ІІ)/2021 відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, на день проведення митного огляду у даній справі, як і на день винесення постанови, окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України (санкція статті 471 Митного кодексу України) були чинними.

Станом на день прийняття Київським апеляційним судом постанови від 07 червня 2019 року у справі № 359/2718/19, окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу, неконституційними визнані не були, тобто на момент ухвалення рішення судом застосовано чинні норми Митного кодексу України та КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи, що рішення Другого сенату Конституційного суду України від 21 липня 2021року №3-р(ІІ)/2021має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року у справі № 359/2718/19. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №4819/49/19.

Враховуючи викладене, оскільки перегляд судових рішень за виключними обставинами Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачений, суд приходить до висновку про повернення заяви захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 07 червня 2019 року за виключними обставинами у справі № 359/2718/19.

Керуючисьст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про перегляд постанови Київського апеляційнорго суду від 07 червня 2019 року за виключними обставинами - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4