Справа № 953/114/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2024 р. Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій скаржник просить зобов`язати Харківське районне управління поліції №1 прийняти та зареєструвати заяву, яку було не прийнято 05.01.2024 неправомірно.

На обґрунтування скарги зазначила, що 16.12.2023 її сусіди кВ. АДРЕСА_1 сильно вдарили, в результаті чого вона впала та забила коліна та руку. В період часу з 17.12.2023 по 05.01.2024 вона з квартири не виходила та була змушена прохати сусідів викликати поліцію. 05.01.2024 вона звернулася до ХРУП №1, однак заяву у неї не було прийнято, проте повідомлено, що о 15-00 год. до неї прийде дільничний інспектор. Однак, до неї ніхто додому не прийшов. Вважає, що черговий поліцейський порушив п.4 ст.214 КПК України, оскільки не прийняв її заяву 05.01.2024.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, приходить до висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частинами 1,2 статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За положенням ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, які є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як зазначено вище, ОСОБА_2 зазначає, що 05.01.2024 вона звернулася до ХРУП №1, однак заяву у неї не було прийнято, проте повідомлено, що о 15-00 год. до неї прийде дільничний інспектор. Однак, до неї ніхто додому не прийшов. Вважає, що черговий поліцейський порушив п.4 ст.214 КПК України, оскільки не прийняв її заяву 05.01.2024.

Форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, у тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження факту наявності звернення скаржника до органу досудового розслідування.

Разом з тим, ОСОБА_2 не надала жодного належного та допустимого доказу звернення нею до правоохоронного органу з заявою про вчинення злочину, а її доводи про те, що вона зверталася до ХРУП № 1 жодним чином не підтверджені.

Таким чином, в матеріалах скарги відсутні належні відомості, які б могли свідчити про надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_2 не доведений факт звернення із заявою про кримінальне правопорушення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, а відтак відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 має право подавати скаргу на уповноважених осіб Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, так як остання не може вважатися такою, що набула процесуальний статус заявника у розумінні статті 60 КПК України або потерпілого у розумінні ст.55 КПК України, тобто може бути суб`єктом оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Пунктом першим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України, повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

У зв`язку із наведеним вище, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб на бездіяльність слідчого Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області підлягає поверненню особі, яка її подала, на підставі п. 1 ч. 2 ст.304 КПК України, так як ОСОБА_2 не підтвердила, що є особою, яка має право подавати таку скаргу.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчогоХарківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє права на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1