Справа № 520/3970/18
Провадження № 1-кп/947/109/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000366 від 14.02.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Анан`їв Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні шестирічну дитину, раніше судимий:

-14.09.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяця;

-16.10.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяця, в силу ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2018 у виді позбавлення волі на строк 1 місяць, остаточно до відбуття 1 рік 4 місяця позбавлення волі;

-27.11.2018 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, в силу ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 16.10.2018 у виді позбавлення волі на строк 5 місяців, остаточно до відбуття 1 рік 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.01.2019 по відбуттю строку покарання,

-16.10.2019 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців, звільнений 04.02.2021 по відбуттю строку покарання,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Дніпропетровська, громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , судимий:

- 09.11.2009 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки;

- 30.01.2013 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 09.11.2009, остаточно до відбування 7 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.07.2013 вирок змінено: в силу ст.71 КК України до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. 20.11.2015 року звільнився по відбуттю строку покарання;

- 20.09.2017 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки,

- 12.10.2020 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст.75, 76 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік,

- 21.12.2021 Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 12.10.2020, остаточно до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі, дане покарання відбуває,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Київської окружної прокуратури м.Одеси: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника - адвоката ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 і його захисника адвоката ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які 14.02.2018, приблизно о 03.00 год., знаходились біля будинку №11-Е по проспекту Академіка Глушка в м.Одесі, виник злочинний умисел, направлений на спільне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 14.02.2018 з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно і умисно, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку №11-Е по проспекту Академіка Глушка в м.Одесі, шляхом пошкодження автомобільного скла проникли до автомобілю «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на відповідній правовій підставі користувався потерпілий ОСОБА_16 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_16 майно: панель від автомагнітоли вартістю 500 грн., стягнутий трос вартістю 300 грн., буксирувальний трос вартістю 300 грн., дроти для зарядки вартістю 300 грн., підлокітник вартістю 200 грн., ліхтар вартістю 200 грн. Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 1800 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_11 суд кваліфікує ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вказані умисні дії ОСОБА_10 суд кваліфікує ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, повторно, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 14.02.2018, приблизно о 03.00 годин, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно і умисно, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля будинку №11-Е по проспекту Академіка Глушка в м.Одесі, шляхом проникнення через двері автомобіля «Toyota Korolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_17 , таємно викрали з нього майно: автомагнітолу вартістю 7000 грн. Після чого, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_17 матеріальний збиток на суму 7000 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_11 суд кваліфікує ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вказані умисні дії ОСОБА_10 суд кваліфікує ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні, вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся та показав, що через скрутне матеріальне становище він домовився із ОСОБА_11 вкрасти будь-яке цінне майно, яке знаходилося в автомобілях, припаркованних біля будинку №11-Е по проспекту Академіка Глушко в м.Одесі, щоб згодом продати викрадене майно, а виручені кошти витратити на задоволення власних потреб. Так, 14.02.2018, приблизно о 03.00 год., переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вони за допомогою ножиць, принесених із собою, та шляхом пошкодження автомобільного скла проникли до автомобілів «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і «Toyota Korolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з яких викрали майно, яке, як потім їм стало відомо, належало потерпілим ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Він, ОСОБА_10 , точно не пам`ятає, яке саме майно вони викрали і з якого саме автомобіля, оскільки з дня вчинення злочину пройшло дуже багато часу. Разом з тим, він пам`ятає, що серед викрадених речей з автомобілів були: буксирувальні троси, дроти для зарядки, підлокітник, авто магнітола і якійсь інструмент. Викрадені речі вони поклали у поліетиленові пакети та пішли до місця свого проживання. Через незначний проміжок часу їх затримали працівники поліції. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює встановлені слідством суми та приналежність викрадених ним разом зі ОСОБА_18 речей. Просив суворо його не карати за вчинене, оскільки він зробив для себе висновки, збирається штати на шлях виправлення і розірвати з кримінальним минулим.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні вину у висунутому йому обвинуваченні не визнав повністю та показав, що 14.02.2018, приблизно о 03.00 год., він зі ОСОБА_10 проходили біля будинку №11-Е по проспекту Академіка Глушко в м.Одесі з поліетиленовими пакетами в руках, в яких були металеві речі для здачі на пункт приймання вторинної сировини, щоб таким чином заробити грошей для прожиття. В транспортні засобі він і ОСОБА_10 не проникали, речі з автівок не викрадали. Разом з тим, їх вдвох затримали працівники поліції, як він зрозумів з розмов поліцейських, за підозрою викрадення майна з кількох пошкоджених транспортних засобів. Він, ОСОБА_11 , вважає, що ОСОБА_18 обмовляє себе і його у вчиненні злочину задля того, щоб вийти з під варти на волю. Він, ОСОБА_11 , вважає, що справу щодо них сфабриковано, доказів їх вини не надано, викрадені речі їм підкинули працівники поліції, про що він неодноразово заявляв у письмових заявах, доданих до справи. Просив виправдати його.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_11 , його вина та вина ОСОБА_10 у пред`явленому їм обвинуваченні підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених безпосередньо судом в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , згідно яких у ранці 14.02.2018 він прийшов на парковку біля бойлерної, яка не охороняється та розташована за адресою: пр.Академіка Глушка, 11-Е в м.Одесі, на якій на ніч залишив автомобіль моделі «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користувався, маючи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Підійшовши до автомобіля, він побачив біля нього працівників поліції, які проводили слідчі дії. Оглянувши автомобіль, він побачив, що у автомобіля розбите скло на однієї з дверей, а з салону автомобіля зникли належні йому речі: панель від авто магнітоли вартістю 500 грн., підлокітник вартістю 200 грн., стягнутий трос вартістю 300 грн., буксирувальний трос вартістю 300 грн., дроти для зарядки вартістю 300 грн., ліхтар вартістю 200 гривень. Хто викрав речі, йому не відомо. Він звернувся із заявою до поліції, оскільки були викрадені належні йому речі. Пізніше викрадені речі йому були повернуті слідчим на зберігання. З ним проводилося впізнання зниклих речей;

- показаннями потерпілої ОСОБА_17 , згідно з якими 14.02.2018 їй по домофону консьєржка повідомила, що з її автомобілем проблема. Вона вийшла на вулицю, підійшла до свого автомобіля «Toyota Сorolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на ніч був припаркований біля будинку №11-Е по пр.Академіка Глушка в м.Одесі. Біля її автомобіля перебували працівники поліції. Вона побачила, що зламаний замок на двері її автомобіля, а скло ціле. Поряд перебував автомобіль «Жигулі», модель вона не знає, на якому було розбито скло на одній з дверей. З салону належного її автомобіля зникла автомагнітола вартістю 7000 грн. Пізніше слідчий їй для впізнання пред`явив передню панель авто магнітоли, яку вона впізнала, і яку отримала на зберігання до вирішення справи;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , згідно яких він у лютому 2018 працював оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області. Він разом з трьома іншими працівниками поліції: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 проводили профілактичні заходи щодо попередження кримінальних правопорушень в районі, оскільки збільшилася кількість крадіжок, у т.ч. з транспортних засобів. В ніч на 14.02.2018 вони пересувалися на службовому автомобілі по дворах багатоповерхових будинків. Приблизно о 03:00, на парковці за адресою пр.Академіка Глушка, буд.11-Е в м.Одесі, вони помітили двох підозрілих осіб, які у руках тримали поліетиленові пакети. Ці особи стали швидко відходити в бік трансформаторної будки від припаркованих автомобілів. Його напарники пішки пішли до цих двох осіб, а він, ОСОБА_19 побіг навколо ТЦ «Панорама», щоб запобігти спробі їх втечі. Коли він, оминувши ТЦ «Панорама», підбіг до трансформаторної будки, то побачив, що його напарники вже затримали двох осіб, які назвалися ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . На місце була викликана слідчо-оперативна група. Поки чекали групу, він з кимось з напарників оглядали місцевість і побачив в декількох метрах від цих осіб на землі АКБ, в пакетах лежали троси, рукавички, плоскогубці, ще якісь речі. Трохи поодаль, на відстані, приблизно, 10 метрів, звідки відходили двоє затриманих осіб, він виявив механічні пошкодження на автомобілі «ВАЗ», а у автомобіля «Toyota Сorolla» були відчинені двері. По приїзду слідчо-оперативної групи він займався охороною місця злочину і що саме було виявлено і вилучено слідчим, він не знає. Безпосередньо, як здійснювалася крадіжка двома затриманими особами, як вони проникали до автомобілів, він не бачив, але бачив, як ті відходили з кульками саме від цих автомобілів. Він чув, як ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , відповідаючи на питання його колег і слідчого, заперечували крадіжку, кажучи, що вони просто гуляли, а ці речі знайшли. Працівниками поліції спеціальні засоби до ОСОБА_24 і ОСОБА_23 при ньому не застосовувалися. У ОСОБА_23 та ОСОБА_24 тілесних ушкоджень не було;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні показав, що у лютому 2018 він працював оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області. Він разом з трьома іншими працівниками поліції: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 проводили профілактичні заходи щодо попередження кримінальних правопорушень в районі, оскільки збільшилася кількість крадіжок, у т.ч. з транспортних засобів. В ніч на 14.02.2018 вони їздили на автомобілі по вулицях та по внутрішньо-дворових проїздах багатоповерхових будинків. Приблизно о 03:00, на парковці за адресою АДРЕСА_4 , він помітив двох підозрілих осіб, одна з яких щось робила в салоні легкового автомобіля. Він звернув увагу своїх напарників на це і вони зупинилися. Він безпосередньо пішов на цих осіб, які, в свою чергу, з поліетиленовими кульками в руках стали відходити в бік трансформаторної будки. Пройшовши кілька метрів, ці особи поклали кульки на землю і відійшли від них на кілька метрів. Цих чоловіків затримали. Ці особи до затримання були постійно в полі його зору. Сторонніх осіб, які б могли залишити кульки з викраденими речами, не було. В кульках він помітив буксирувальний трос, на землі лежав підлокітник, ліхтар і ще якійсь інструмент. Затримані назвалися ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . ОСОБА_24 він знає особисто, як особу, яка схильна до кримінальних правопорушень і неодноразово судимого. Впізнавши ОСОБА_24 , він зрозумів, що саме інша особа ОСОБА_23 щось витягала з салону одного з автомобілів, марки автомобілів він не пам`ятає. Але у одного автомобіля було розбито скло. На місце була викликана слідчо-оперативна група. Що слідчий виявив і вилучив з місця злочину, йому не відомо. Працівниками поліції спеціальні засоби до ОСОБА_24 і ОСОБА_23 при ньому не застосовувалися. У ОСОБА_23 та ОСОБА_24 тілесних ушкоджень не було;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні показав, що він у лютому 2018 працював оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області. Він разом з трьома іншими працівниками поліції: ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 проводили профілактичні заходи щодо попередження кримінальних правопорушень в районі, оскільки збільшилася кількість крадіжок, у т.ч. з транспортних засобів. В ніч на 14.02.2018 вони пересувалися по дворах багатоповерхових будинків. Він, ОСОБА_25 , затримався і відстав від своїх напарників. Хтось з них йому подзвонив на мобільний телефон і повідомив, що на парковці за адресою АДРЕСА_4 вони помітили двох підозрілих осіб, які здійснили крадіжку з автомобілів. Він через кілька хвилин пішки прибув на адресу і побачив двох затриманих осіб, які назвали себе ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Він оглянув територію і побачив на парковці два автомобіля, з яких викрадене майно. На одному з автомобілів було розбито скло, в іншому транспортному засобі були відкриті двері. На місці вчинення кримінального правопорушення він бачив автомобільні приналежності: АКБ, троси, підлокітник, печатки, плоскогубці, ліхтар тощо. Він викликав слідчо-оперативну групу. По прибуттю слідчо-оперативної групи він займався забезпеченням її роботи: охороняв місцевість, залучав понятих тощо. Які речі були виявлені і вилучені, він точно не знає. Працівниками поліції спеціальні засоби до ОСОБА_24 і ОСОБА_23 при ньому не застосовувалися. У ОСОБА_23 та ОСОБА_24 тілесних ушкоджень на той час не було;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , згідно яких у лютому 2018 він працював оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції ГУНП в Одеській області. Він разом з трьома іншими працівниками поліції, прізвища яких з тривалим часом забув, проводили профілактичні заходи щодо попередження кримінальних правопорушень в Київському районі м.Одеси, оскільки збільшилася кількість крадіжок, у т.ч. з транспортних засобів. Вони ходили по дворах багатоповерхових будинків. Точний день та час він не пам`ятає, але у проміжок часу з 00.00 до 05.00, вони побачили двох чоловіків, які, в свою чергу побачивши їх, побігли від автомобіля ВАЗ2104 синього кольору в напрямку трансформаторної будки. Адресу він не пам`ятає. Він і його напарники зрозуміли, що сталося крадіжка та затримали цих хлопців. Обличчя обвинувачених він не пам`ятає. У затриманих були якісь речі, але які саме, він не пам`ятає, бо таких подій, речей і облич у його практиці було дуже багато;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , згідно яких він в ніч на 14.02.2018 працював охоронцем в організації, розташованої по пр.Ак.Глушка в м.Одесі. Приблизно о 03.00 його працівники поліції запросили в якості понятого для участі в слідчих діях. Він погодився. Назву слідчої дії він не пам`ятає, але під час її проведення він спостерігав за всіма діями працівників поліції, прослухав протокол, який підписав слідчий, а потім він. На пропозицію слідчого заявити про будь-які скарги чи зауваження, ніхто з учасників слідчої дії, у т.ч. він, скарг і зауважень не заявив. ОСОБА_27 він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часту. Він лише пам`ятає, що, були затримані двоє хлопців, які щось викрали з легкових автомобілів на парковці;

- повідомленням оператора 102 від 14.02.2018 о 03:44, згідно якого двоє поліцейських затримали двох чоловіків під час крадіжки акумулятору з автомобіля ВАЗ 2104 за адресою: пр.Академіка Глушка, 11-А в м.Одесі. Заявник поліцейський ОСОБА_25 (т.2 а.п.63);

- рапортом чергового поліцейського від 14.02.2018, згідно якого він по телефону прийняв заяву від ОСОБА_16 про розбиття в його автомобілі бокового скла та викрадення з салону автомобіля речей за адресою пр.Академіка Глушка, буд.11-Е в м.Одесі (т.2 а.п.65)

- заявою потерпілого ОСОБА_16 від 14.02.2018 про надання працівникам поліції дозволу на проникнення до автомобіля з метою проведення огляду (т.2 а.п.66);

- рапортом чергового поліцейського від 14.02.2018, згідно якого він по телефону прийняв заяву від ОСОБА_17 про проникнення до її автомобіля Тойота та викрадення з салону автомобіля магнітоли, пошкодження панелі за адресою пр.Академіка Глушка, буд.11-Е в м.Одесі (т.2 а.п.67);

- заявою потерпілої ОСОБА_17 від 14.02.2018 про злочин (т.2 а.п.68);

- заявою потерпілої ОСОБА_17 про надання працівникам поліції дозволу на проникнення до її автомобіля з метою проведення огляду (т.2 а.п.69);

- протоколом огляду місця події від 14.02.2018, яким оглянута місцевість ділянки біля трансформаторної будки за адресою буд. АДРЕСА_4 , де виявлено двох осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у яких виявлений АКБ, ножиці металеві, рукавички з тканини, ніж, плоскогубці, поліетиленовий пакет із автомобільними запасними частинами, інструментом, авомагнітолою. На відстані 15 м від трансформаторної будки виявлено два легкових автомобіля: «Toyota Сorolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля яких на землі виявлено: буксирувальні троси, підлокітник, запасна частина фари, ліхтар, зарядні дроти в чохлі, автомобільна аптечка тощо (т.2 а.п.70-72);

- протоколом огляду місця події від 14.02.2018 з фототаблицею, яким оглянутий автомобіль ВАЗ2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому виявлено та вилучено відбитки папілярного походження (т.2 а.п.70-79);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 15.02.2018 за участю потерпілої ОСОБА_17 , згідно якого потерпіла серед пред`явлених речей впізнала деталь торпеди її автомобіля, призначеної для кріплення автомобільної магнітоли (т.2 а.п.84-85);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 23.02.2018 за участю потерпілого ОСОБА_28 , згідно якого потерпілий серед пред`явлених речей впізнав з`ємну планку автомобільної магнітоли (т.5 а.п.72-73);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 23.02.2018 за участю потерпілого ОСОБА_28 , згідно якого потерпілий серед пред`явлених речей впізнав аварійний ліхтар (т.5 а.п.74-75);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 23.02.2018 за участю потерпілого ОСОБА_28 , згідно якого потерпілий серед пред`явлених речей впізнав підлокітник (т.5 а.п.76-77);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 23.02.2018 за участю потерпілого ОСОБА_28 , згідно якого потерпілий серед пред`явлених речей впізнав буксирувальний трос (т.5 а.п.78-79);

- звітом про незалежну оцінку майна, згідно якого вартість панелі від магнітоли, стягнутого тросу, буксирувального тросу, зарядних дротів, підлокітника, ліхтаря, фрагменту торпеди, авто магнітоли «Панасонік» з урахуванням зносу становить 9000 грн.;

- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення тощо (т.2 а.п.61-62).

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого їм злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Разом з тим, суд відповідно до ст.ст.85, 86, 89 КПК України не враховує окремі, досліджені в судовому засіданні докази, і не посилається на них, ухвалюючи судове рішення:

- повідомлення оператора 102 від 14.02.2018, згідно якого громадянка ОСОБА_29 о 04.07 поскаржилася в поліцію на шум і галас від власників двох транспортних засобів, що припарковані у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_4 (т.2 а.п.64), через його неналежність, оскільки вказаний доказ, наданий прокурором, прямо чи не прямо не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також неможливість чи можливість використання їх в сукупності з іншими доказами. По-перше, події зафіксовані за іншою адресою, ніж тією адресою, за якою затримано ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і виявлено транспортні засоби, з яких були викрадені певні речі. По-друге, голосне спілкування двох невстановлених власників транспортних засобів не має відношення до цього кримінального провадження. По-третє, ОСОБА_29 та двоє власників транспортних засобів не були допитані під час досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Про допит саме цих осіб не було клопотань з боку учасників судового розгляду;

- протокол огляду оптичного диску із відеозаписом, наданого захисником адвокатом Нестеренком (т.5 а.п.98-99), через його неналежність оскільки досліджена на оптичному диску відеозапис не містить інформації, яка прямо чи не прямо не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також неможливість чи можливість використання їх в сукупності з іншими доказами. Так, на даному відеоматеріалі відсутні прив`язки до місцевості, дата і час здійснення відеозапису; відсутні відомості про технічне обладнання, що зафіксувало вночі два силуети невстановлених осіб; з відеозапису неможливо ідентифікувати зображених на відео осіб тощо;

- оптичний диск із відеозаписом, наданий захисником адвокатом Нестеренком (т.5 а.п.100), через його недопустимість, оскільки невідомо джерело походження цього відеозапису і як цей відеозапис з`явився у ОСОБА_11 . За наведених ознак цей відеозапис здобутий стороною захисту з порушенням вимог ст.223 КПК України.

Доводи ОСОБА_11 про фальсифікацію кримінального провадження, про його непричетність до вчинення інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, рівно як і штучне створення ним алібі, що він не міг перебувати на місці вчинення кримінального правопорушення, зроблені як усно, так і в численних письмових заявах до суду, доданих до матеріалів справи, спростовуються наведеною вище сукупністю належних і допустимих доказів, яких достатньо для висновку про його винуватість. Більш того, наданий ОСОБА_11 захиснику адвокату Нестеренку оптичний диск із відеозаписом невідомих подій визнаний судом недопустимим доказом, а протокол огляду вмісту цього оптичного диску неналежним доказом.

Саме через недопустимість оптичного диску із відеозаписом невідомих подій і неналежність протоколу його огляду законних підстав для проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , на проведенні якого наполягав обвинувачений у стадії судового розгляду, не вбачається.

Суд також не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що деякі докази не стосуються цієї справи, мають ознаки фальсифікації через суперечливу в них інформацію, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Спростовуючи наведені доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , суд виходить з наступного.

Так, в повідомлені оператору 102 поліцейським ОСОБА_25 про затримання двох чоловіків (т.2 а.п.63) значиться адреса: будинок АДРЕСА_4 . Разом з тим, згідно обвинувального акту адреса вчинення кримінального правопорушення інша - будинок АДРЕСА_4 . Вказані адреси є реальними і фактично розташовані навпроти одна одної через внутрішньо будинковий проїзд. Тому ніякої суперечності в цьому документі немає. Більш того, слідчий сукупністю наступних слідчих дій встановив дійсну адресу вчинення кримінального правопорушення - будинок АДРЕСА_4 , що знайшло своє відображення у відповідних протоколах слідчих дій, показах свідків та обвинуваченого ОСОБА_10 , а також в обвинувальному акті.

Далі, в рапорті чергового поліцейського (т.2 а.п.65), який прийняв по телефону 102 від ОСОБА_16 повідомлення про злочин, зазначено, що викрадення речей відбулося з автомобіля ГАЗ 2101, д/н НОМЕР_3 . Разом з тим за іншими матеріалами справи викрадення відбулося з автомобіля ВАЗ 2104, д/н НОМЕР_3 .

Аналогічна суперечлива інформація міститься і в іншому рапорті чергового поліцейського (т.2 а.п.67), який прийняв по телефону 102 від ОСОБА_17 повідомлення про злочин. Так, в рапорті зазначено, що із заявою про злочин звернулася ОСОБА_30 .

Наведені суперечності в цих документах є очевидними описками і не впливають на повноту з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення. Інформація черговим поліцейським сприймалася на слух, а тому могла бути сприйнята з помилками. До речі, в подальшому ОСОБА_16 і ОСОБА_17 звернулися із письмовими заявами про злочин, в яких правильно вказані модель транспортного засобу і прізвище особи відповідно.

Тому, у суду жодних сумнівів щодо допустимості і належності вказаних доказів, в сукупності з іншими доказами, немає

Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчинені інкриміновано їм у провину кримінального правопорушення не хитають і ті факти, що в обвинувальному акті не зазначені інші речі, виявлені слідчим під час огляду місця події, а також що сума спричиненої шкоди потерпілому ОСОБА_16 складає 6000 грн., як вказано в обвинувальному акті, а не 9000 грн., як це зазначено у звіті про незалежну оцінку майна.

Так, відповідно до параграфу 2 глави 4 КПК України слідчий, збираючи докази про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, використовує передбачені цим Кодексом слідчі дії. Слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, визначає обсяг обвинувачення, яке відповідно до ст.291 КПК України формулює в обвинувальному акті.

Відповідно ж до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд здійснював судовий розгляд лише щодо зазначених в обвинувальному акті викрадених речей і їх вартості.

Доводи ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_10 обмовив себе і його також спростовуються сукупністю належних і допустимих доказів, у т.ч. показами ОСОБА_10 , які по фактичних обставинах узгоджуються з іншими доказами. Крім того, підстав для сумнівів в показах обвинуваченого ОСОБА_10 у суду немає, оскільки ОСОБА_10 , який товаришує із ОСОБА_11 , навів в суді обставини щирого його каяття у вчиненому, які заслуговують на увагу, зокрема, що він зробив правильні висновки для себе, має намір повернутися до родини і виховувати шестирічну дитину, займатися суспільно-корисною працею, назавжди покінчити з кримінальним минулим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд відповідно до ст.ст.34, 35 и 67 КК України визнає і враховує рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_11 , будучи судимим за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_11 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Тому, виправлення ОСОБА_11 , на думку органу пробації, становить небезпеку як для суспільства так і для окремих осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному, повне визнання вини. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_10 має родину, малолітню дитину, отже певні соціальні зв`язки, та відсутність щодо нього жодних претензій з боку потерпілих.

Згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Тому, виправлення ОСОБА_10 , на думку органу пробації, не становить небезпеки як для суспільства так і для окремих осіб, а тому його виправлення можливе у суспільстві під наглядом органу пробації.

Заставодавець ОСОБА_31 звернувся до суду з клопотанням про повернення йому застави в розмірі 10000 грн., які він вніс за обвинуваченого ОСОБА_11 . ОСОБА_32 також подав заяву про розгляд питання про повернення застави без його участі.

Наведена заява відповідно до ч.9 ст.182 КПК України розглянута в судовому засіданні без участі заставодавця.

Прокурор вважала за необхідне звернути заставу в дохід держави, оскільки ОСОБА_11 , будучи звільненим з під варти 16.04.2019 після внесення застави порушив умови цього запобіжного заходу і в період дії цього запобіжного заходу допустив кілька неявок в судові засідання, піддавався приводу і 24.09.2021 вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке він був засуджений вироком Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2021 і за яким він відбуває кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачені і їх захисники вважали за необхідне повернути заставу заставодавцю.

Застава за відсутністю підстав для її звернення в дохід держави повертається заставодавцю.

Разом з тим, згідно ч.8 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 після звільнення з під варти під заставу не виконав процесуального обов`язку, передбаченого ст.177 КПК України, щодо явок в судові засіданні та про попередження про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про судові засідання, допустив кілька неявок в судові засідання без поважних причин: 13.09.2019, 03.07.2020, 09.09.2021, при цьому про причини неявок суд не попереджав, виправдувальних документів на підтвердження поважності причин неявок в судові засідання не надав. Піддавався примусовому приводу у судове засідання на 21.09.2021. А 24.09.2021 ОСОБА_11 вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке він був засуджений вироком Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2021 і за яким він відбуває кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Отже, оскільки ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлений, не з`являвся за викликом до суду без поважних причин, не повідомляв суд про причини своєї неявки, порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, то внесена заставодавцем застава в розмірі 10000 грн. підлягає зверненню в дохід держави.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з часу його затримання з 19.10.2022.

В строк відбування покарання ОСОБА_10 зарахувати строк перебування його під вартою день за день в період з 19.10.2022 по 21.11.2023 та вважати призначене йому покарання відбутим.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_10 скасувати і звільнити його з під варти в залі суду.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте ОСОБА_11 покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 20.09.2017 три роки один місяць позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання

ОСОБА_11 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2021, більш суворим, призначеним цим вироком, і до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 04.10.2021, як зазначено у вироку Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2021.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_11 покарання повністю відбуте ним покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2021.

Запобіжний захід у виді застави щодо ОСОБА_11 скасувати.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 10000 (Десять тисяч) грн., внесену заставодавцем ОСОБА_33 за обвинуваченого ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №1-кп/947/247/22, справи №520/3970/18, звернути до спеціального фонду Державного бюджету України. 5

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 15.02.2018 (т.2 а.п.80-81) та передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілім:

ОСОБА_16 , а саме: стягнутий трос, дроти для зарядки, інструменти, підлокітник, панель від автомагнітоли, буксирувальний трос (т.2 а.п.82);

ОСОБА_17 , а саме: фрагмент торпеди автомобіля (т.2 а.п.83);

вважати повернутими за належністю потерпілим: ОСОБА_16 і ОСОБА_17 відповідно.

Відмовити в задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про проведення слідчого експерименту з його участю з мотивів, викладених в мотивувальній частині вироку.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1