ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/371/24 Справа № 210/2571/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

засудженого: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що засудженим ОСОБА_8 не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився засуджений та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що він вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначає, що має ряд тяжких захворювань, які обмежують його фізичні можливості та відповідно можливість працювати.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Вирішуючи питання за клопотанням засудженого ОСОБА_8 , суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення, оскільки за весь період відбування покарання має дванадцять стягнень, в тому числі три рази був поміщений до ДІЗО, останні три з котрих від 15 червня 2023 року є не погашеними та не знятим у встановленому законом порядку, має вісім заохочень, два в 2012 році, одне в 2013 році, два в 2015 році, три в 2016 році, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 01 грудня 2009 року.

Відповідно до ст. 6 КВК України,виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Колегія суддів звертає увагу, що положення ст. 81 КК України надають суду право, а не покладають на нього обов`язок щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання, а тому доводи засудженого щодо необхідності його звільнення лише на підставі відбуття необхідного періоду покарання, не ґрунтуються на вимогах закону, разом з цим, засуджений ОСОБА_9 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, на даний час, не довів можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Також колегія суддів відмічає, що згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження нових злочинів і основною підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання, зокрема виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці, проте матеріали даного судового провадження не містять даних, які б беззаперечно вказували, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, аналіз матеріалів даного судового провадження дає підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки наявність негативної характеристики, ряду стягнень, три з яких не погашені, відсутність позитивної тенденції та байдуже ставлення до праці, беззаперечно свідчать про відсутність достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково.

Послання засудженого на щире каяття та визнання вини враховується в сукупності з іншими даними про його особу та не можуть бути беззаперечною підставою для звільнення засудженого умовно-достроково, крім того вказані обставини враховані судом при ухвалені вироку щодо ОСОБА_8 та призначені покарання останньому.

Матеріали провадження не містять медичних даних або звернень засудженого до медичної частини установи виконання покарань, які б вказували про неможливість тримання під вартою ОСОБА_8 за станом здоров`я.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_8 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі засудженого .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді