Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 635/3271/19
Провадження № 1-кп/553/151/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.11.2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

перекладачів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000670 від 10.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

06.08.2018 року до Харківського районного суду Харківської області з Прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт, складений 03.08.2018 року ст. слідчим СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_15 в рамках кримінального провадження № 0000670 від 10.05.2015 року відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_17 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.04.2019 року матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_17 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України виділено в самостійне провадження у зв`язку з тим, що 22.04.2019 року укладено угоду про визнання винуватості між заступником начальника відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_18 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000670, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2015 року та обвинуваченим ОСОБА_16 , у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2019 року з кримінального провадження № 635/3271/19 за обвинуваченням ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_17 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України виділено матеріали за обвинуваченням ОСОБА_17 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України, в окреме кримінальне провадження, у зв`язку з тим, що 12.07.2019 року укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Прокуратури Харківської області ОСОБА_19 та ОСОБА_17 обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000670, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2015 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.07.2019 року подання голови Харківського районного суду Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_17 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України із Харківського районного суду Харківської області передано на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України№ 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року та востаннє Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Ухвалою від 14.06.2022 року кримінальне провадження № 0000670 від 10.05.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України прийнято до провадження суддею Ленінського районного суду м. Полтави та призначене підготовче судове засідання.

Згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2018 року до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2018 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою. Термін дії тримання під вартою продовжувався ухвалами Київського районного суду м. Харкова 29.03.2018 року, 23.05.2018 року, 26.06.2018 року, 27.07.2018 року, ухвалами Харківського районного суду Харківської області від 23.08.2018 року, 11.10.2018 року, 06.12.2018 року, 24.01.2019 року, 07.03.2019 року, 22.04.2019 року, 14.06.2019 року, ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року, 23.09.2019 року, 13.11.2019 року, 08.01.2020 року, 27.02.2020 року, 09.04.2020 року, 28.05.2020 року, 23.07.2020 року, 14.09.2020 року, 04.11.2020 року, 22.12.2020 року, 16.02.2021 року, 06.04.2021 року, 31.05.2021 року, 27.07.2021 року, 13.09.2021 року, 01.11.2021 року, 21.12.2021 року, 15.02.2022 року, 15.06.2023 року, 24.07.2023 року та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 09.06.2022 року, від 29.07.2022 року, від 21.09.2022 року, а також, щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ухвалою від 13.01.2023 року, від 03.03.2023 року, щодо ОСОБА_6 ухвалою від 10.01.2023 року, від 03.03.2023 року, 20.04.2023 року, 15.06.2023 року, 24.07.2023 року, 06.09.2023 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю на строк 60 днів з 20 квітня 2023 року по 18 червня 2023 року включно та застосовано до нього обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати до суду за викликом; не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні та іншими обвинуваченими; здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Крім того, змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю на строк 60 днів 20 квітня 2023 року по 18 червня 2023 року включно та застосовано до нього обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово; прибувати до суду за викликом; не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні та іншими обвинуваченими; здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Термін дії цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю продовжувався ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 15.06.2023 року, від 24.07.2023 року та 06.09.2023 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вказував на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначив, що ризики, які стали підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, не зникли, існують і на даний час, він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, ОСОБА_6 володіє навиками конспірації, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачені може переховуватись від суду як на території України, так і виїхати за межі держави, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця проживання не тільки на території м. Харкова та Харківської області, але й на території України, є особою без громадянства, раніше вчиняв злочини на території інших держав, у тому числі втечу з-під варти, а у вказаному кримінального провадженні є організатором злочинного угрупування. ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих злочинів застосовували до свідків та потерпілих психологічний вплив та погрози насильством, відтак перебуваючи на свободі, матиме можливість і в подальшому здійснювати на потерпілих та свідків, які не допитані судом, незаконний вплив, надаючи необхідні відомості для дачі відповідних показів, чим перешкоджатимуть встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі ОСОБА_6 настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини злочинної діяльності обвинувачених, наполегливість ОСОБА_6 при досягненні злочинної мети, вчинення злочинних дій повторно, що свідчить про завзятість його злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, вважає, що об`єктивно існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи необхідність проводження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , обраного ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.04.2023 року, прокурор послався на те, що ризики, які стали підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зникли та не зменшилися, він обвинувачується у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі понад 15 років з конфіскацією майна, ОСОБА_4 володіє навиками конспірації, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду як на території України, так і виїхати за межі держави, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянами Республіки Вірменія, офіційно не працює та не має офіційних джерел одержання прибутку, не одружений, тобто не має стійних соціальних зв`язків, під час вчинення інкримінованих злочинів застосовував до свідків та потерпілих психологічний вплив та погрози насильством, відтак перебуваючи на свободі матиме можливість і в подальшому здійснювати на потерпілих та свідків, які не допитані судом, незаконний вплив, надаючи необхідні відомості для дачі відповідних показів, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини злочинної діяльності обвинувачених, наполегливість ОСОБА_4 при досягненні злочинної мети, вчинення через 3 роки більш тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, вважає, що об`єктивно існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також прокурор наголосив на наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , обраного ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.04.2023 року. Зазначив, що ризики, які стали підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зникли та не зменшилися, він обвинувачується у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, ОСОБА_5 володіє навиками конспірації, є громадянами Республіки Вірменія, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду як на території України, так і виїхати за межі держави, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянами Республіки Вірменія, офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, під час вчинення інкримінованих злочинів застосовував до свідків та потерпілих психологічний вплив та погрози насильством, відтак перебуваючи на свободі, матиме можливість і в подальшому здійснювати на потерпілих та свідків, які не допитані судом, незаконний вплив, надаючи необхідні відомості для дачі відповідних показів, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини злочинної діяльності обвинувачених, тривалість злочинної діяльності ОСОБА_5 з листопада 2017 року по лютий 2018 року, а також вчинення аналогічного злочину у 2015 році, наполегливості ОСОБА_5 при досягненні злочинної мети, вчинення злочинних дій повторно, що свідчить про завзятість його злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, вважає, що об`єктивно існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказував на те, що тривалий час 5 років 9 місяців утримується під вартою, наголошував на тому, що пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину в складі організованої групи та посилання на те, що він є лідером ОПГ, безпідставні, він обвинувачується в одному з кількох епізодів, які пред`явлені іншим обвинуваченим, до інкримінованого кримінального правопорушення не причетний, не з`ясованими залишаються обставини його затримання та, відповідно, законності затримання і перебування на лаві підсудних.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 (який діє на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та призначена на окрему процесуальну дію) підтримав позицію підзахисного, вказав на необхідність перевірки обставин його затримання та утримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проти задоволення клопотань прокурора заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що протягом півроку сумлінно виконує покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обов`язки, з`являється до суду за викликом, вказував на те, що має намір працювати та допомагати в утриманні родини, наголосив на тому, що має житло та родину, яка мешкає у м. Харкові, наміру ухилятись від суду, тим паче вчиняти інші кримінальні правопорушення, не має, просив застосувати домашній арешт в нічний час доби

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 наголосив на тому, що умови застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , як власне і ОСОБА_20 , виконує у повному обсязі, порушень покладених на нього обов`язків не допускає, своєю поведінкою продемонстрував, що не має наміру ухилятись від суду, за час застосування до нього домашнього арешту не вчинив іншого правопорушення, від потерпілих та свідків не надходили звернення про здійснення на них тиску. При цьому, ризики, на які прокурор посилається в обґрунтування клопотання, втратили свою актуальність, по суті відпали на даний час. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 зазначив, що прокурором не наведено обставин, які свідчать про необхідність продовження застосування до його підзахисного цілодобового домашнього арешту, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а у разі продовження застосування вказаного запобіжного заходу в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, сукупний строк вказаного запобіжного заходу не може перевищувати шести місяців, запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований до його підзахисного 20.04.3023 року, відтак граничний шестимісячний строк на даний час сплив.

При вирішенні клопотань прокурора суд враховує наступне.

Як встановлено в ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в складі організованої групи, які пов`язані з застосуванням погрози насильством і заподіянням фізичних страждань потерпілим, відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміновані кримінальні правопорушення віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, його роль організатора в інкримінованих злочинах, а також дані про особу обвинуваченого, який до затримання не працював та не мав офіційних джерел отримання прибутку, тоді як обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, є особою без громадянства, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 345 КК України; бере до уваги також його вік, репутацію, майновий стан, та оцінюючи встановлені обставини у сукупності, з урахуванням того, що у зв`язку зі зміною підсудності розгляду даного кримінального провадження його розгляд розпочатий з початку, у зв`язку з чим даним складом суду докази не досліджувались, свідки та потерпілі не допитані, вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час не допитані та анкетні дані і місце проживання яких йому відоме з матеріалів справи, з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_21 та його захисника про обґрунтованість тримання під вартою, суд враховує той факт, що запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_6 згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2018 року, яка не скасована в установленому законом порядку та є чинною, термін тримання під вартою продовжувався ухвалами Київського районного суду м. Харкова, ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави в порядку, передбаченому КПК України. Обвинувачений наділений правом на апеляційне оскарження ухвал суду про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Питання обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, правильності кваліфікації дій обвинувачених та доведення винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, перевірки наявних у справі доказів на предмет їх належності та допустимості підлягає з`ясуванню під час судового провадження в порядку, визначеному кримінальним процесуальних законодавством.

Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку їх зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих діянь і особи обвинуваченого та є фактором, що виключає можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жодних даних, які свідчать про наявність таких обставин, які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та стати підставою для скасування запобіжного заходу чи зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено. З огляду на вищенаведене, суд вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, доводи прокурора про доведеність існування ризиків, передбачених ч.ч. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, а альтернативні менш суворі запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не знаходить підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в даний час визнає неможливим, позаяк з огляду на наявні у розпорядженні суду дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно них на 60 днів, без визначення розміру застави з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 має родину та постійне місце проживання в м. Харкові, за яким зареєстрований, тобто у нього наявні міцні соціальні зв`язки. Суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності в складі організованої групи, яке пов`язане з застосуванням погрози насильством і заподіянням фізичних страждань потерпілій, відповідно до положень ст. 12 КК України віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, є громадянином іншої держави. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує його вік, репутацію, майновий стан, бере до уваги, що у зв`язку зі зміною підсудності даного кримінального провадження його розгляд розпочато з початку, у зв`язку з чим даним складом суду докази не досліджувались, свідки та частина потерпілих не допитані, а тому приходить до висновку про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час не допитані та анкетні дані і місце проживання яких йому відоме з матеріалів справи, з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 року народження та 2013 року народження з інвалідністю, має постійне місце проживання в м. Харкові. Враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в складі організованої групи, які пов`язані з застосуванням погрози насильством і заподіянням фізичних страждань потерпілим, відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміновані кримінальні правопорушення віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, до затримання офіційно не працював та не мав офіційних джерел отримання прибутку, тоді як обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, є громадянином іншої держави, його вік, репутацію, майновий стан, бере до уваги, що у зв`язку зі зміною підсудності даного кримінального провадження його розгляд розпочато з початку, у зв`язку з чим даним складом суду жодні докази не досліджувались, свідки та частина потерпілих не допитані, а тому приходить до висновку про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час не допитані та анкетні дані і місце проживання яких йому відоме з матеріалів справи, з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст. 181 КПК України, виконання ухвали суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту здійснюється органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Для цього відповідні уповноважені службові особи наділені рядом повноважень.

Аналіз наявних у розпорядженні суду даних у їх сукупності дає підстави для висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність підстав стверджувати про доцільність продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні саме запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, який здатний належним чином забезпечити процесуальну поведінку обвинувачених.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що положеннями про максимальний сукупний строк тримання особи під домашнім арештом обмежується періодом в шість місяців виключно під час досудового розслідування. Застосування вказаних положень під час судового розгляду справи не узгоджується з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства. А тому відповідні посилання захисника, наведені в обґрунтування підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора суд визнає неспроможними.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи, часу, що минув від дати вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в процесі судового розгляду даного кримінального провадження, в тому числі їх поведінки в період застосування до них запобіжного заходу у виді домашнього арешту, стабільного сумлінного виконання покладених судом обов`язків, з урахуванням даних про особи обвинувачених, з метою забезпечення можливості їх належної соціалізації та реалізації громадянських прав, в тому числі працевлаштування, суд вважає за доцільне обмежити застосування домашнього арешту щодо кожного з них нічним часом доби, заборонивши залишати постійне місце проживання в період з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня з залишенням без змін інших обов`язків, покладених при застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників процесу, з огляду на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не зникли, підстав для зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту не встановлено, а застосування до обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі особистого зобов`язання, суд вважає неможливим, позаяк з огляду на зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини, на переконання суду, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених й запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стали приводом для застосування запобіжного заходу, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, та оскільки судовий розгляд справи не закінчений, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 60 днів, обмеживши застосувавши запобіжного заходу в нічний час доби.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів з 01 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Клопотання прокурора про продовження цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю щодо обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Продовжити строк домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та строк застосування до нього наступних обов`язків:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня;

-прибувати до суду за викликом;

-не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні та іншими обвинуваченими;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю, -

на 60 днів з 01 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Харківське районне управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області.

Клопотання прокурора про продовження цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю щодо обвинуваченого ОСОБА_13 задовольнити частково.

Продовжити строк домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та строк застосування до нього наступних обов`язків:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня;

-прибувати до суду за викликом;

-не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні та іншими обвинуваченими;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю, -

на 60 днів з 01 листопада 2023 року по 30 грудня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Харківське районне управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених судом обов`язків застосований запобіжний захід може бути змінений на більш суворий, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених судом зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1