Єдиний унікальний номер 404/4249/20
провадження №1-кп/389/248/21
У Х В А Л А

08 лютого 2024 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006470 від 22.08.2019, стосовно

ОСОБА_6 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою строк до 11.02.2024, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115, п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_7 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою строк до 11.02.2024, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115, п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_8 ,

міра запобіжного заходу домашній арешт строк до 14.02.2024, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор підтримав подані клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_8 - домашнього арешту. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що караються позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою застосування таких запобіжних заходів як тримання під вартою та домашнього арешту, не зникли і не змінились, застосування інших запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинувачених. Зокрема існує ризик того, що обвинувачені, з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину пов`язаного із застосуванням насильства над людиною, що свідчить про жорстокість та зухвалість, можуть переховуватися від суду, у тому числі за кордоном, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які наразі не допитані, вчиняти інші кримінальні правопорушення, крім того слідство щодо ймовірного замовника вбивства триває.

Адвокат ОСОБА_10 подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посилаючись на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ, а саме: «Єлоєв проти України», «Фельдман проти України», «Харченко проти України», «Ткачов проти України», «Бойченко проти Молдови», «Худойоров проти Росії», «Алексанян проти Росії», «Тейс проти Румунії», «Биков проти Росії», «Панченко проти Росії», «Бекчиєв проти Молдови», «Ноймайстер проти Австрії», «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії». Клопотання аргументовано тривалим триманням під вартою обвинувачених. Зокрема останні утримуються під вартою з січня 2020 року, тобто більше 48 місяців. При цьому всі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою фактично однакові мають однакові редакції, змінюються лише дати. Запобіжний захід продовжується виключно з підстав тяжкості злочину та незмінністю ризиків, якими обґрунтовується тримання під вартою, однак прокурор не посилається на матеріали, які свідчать про існування таких ризиків, обмежуючись загальними фразами про їх існування. Обидва обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, працюють, мають родини та дітей, позитивно характеризуються, відтак мають міцні соціальні зв`язки, не є членами будь-якого сталого злочинного угруповування, що дозволяло би їм жити на нелегальному становищі. За викладеного, сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, не може бути підставою для виправдання подальшого їх тримання під вартою і суд має усі підстави для пом`якшення запобіжного заходу, враховуючи, що обвинувачені, до винесення вироку, не є винними, а лише обвинувачуються у вчиненні злочину, тож їх тримання під вартою має носити характер запобіжного заходу, а не завчасного їх покарання. Ризик знищення або пошкодження доказів має значення лише під час досудового розслідування, після завершення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його на розгляд суду, він вже не має значення до справи, оскільки прокурор позбавлений права збирати будь-які додаткові докази та подавати їх до суду, у тому числі зброю та автомобіль, за допомогою яких було вчинено злочин. Тим більше, що прокурор вказує на підтвердження вини обвинувачених зібраними під час досудового розслідування доказами, тобто їх вина підтверджена і без зброї та автомобіля, відтак знищити вони нічого не можуть. Сторона обвинувачення спекулює на тому, що слідство щодо замовника триває, при цьому доказів та інформації про те як саме триває слідство і чому воно є підставою для тримання обвинувачених, які не є підозрюваними у тому кримінальному провадженні, під вартою, не надано. Ризик впливу на свідків також не підтверджується, оскільки за 48 місяців прокурор не вказав жодного прізвища свідків, що унеможливлює оцінку значимості їх показань та ймовірність наявності можливості впливу. Той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні, у тому числі тяжкого злочину, не є свідченням того, що у разі перебування під більш м`яким запобіжним заходом, відразу вчинять інші злочини. За не встановлення вини обвинувачених, вказівка на те, що вони є жорстокими та зухвалими, оскільки вчинили насильство над людиною, у контексті презумпції невинності, є грубим порушенням ст.17 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисник адвокат ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та підтримали клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник не заперечувати проти задоволення клопотання, просили дозволити відвідування, крім звичайної лікарні,за станом здоров`я, ще і стоматології, оскільки виникли відповідні проблеми.

Вислухавши думку учасників судового засідання, колегія приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, утриманці відсутні, працює охоронником у ТОВ «Тернополь-Агро», має почесну грамоту Верховної Ради України за особливі заслуги перед Українським народом, при цьому обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, тож, усвідомлюючи суворість можливого покарання, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває, незаконно впливати на потерплих і свідків, які не усі допитані, з метою зміни показань, вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, на утриманні неповнолітня дитина, працює охоронником ТОВ «Тернополь-Агро», є депутатом місцевої ради, при цьому обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, тож, усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває, незаконно впливати на потерплих і свідків, які не усі допитані, з метою зміни показань, вчинити інші кримінальні правопорушення.

За викладеного, колегія вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, відтак тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Колегія зважає на зауваження захисника на тривалий час перебування обвинувачених під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Водночас, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Враховує практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, та бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. При цьому також враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії») та бере до уваги, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України»).

За викладеного, клопотання захисника задоволенню не підлягає, оскільки обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою застосування такого запобіжного заходу, на даний час, не зменшились, що унеможливлює, застосування до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Суворість покарання, яке може бути призначено, і є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, не зникла і не змінилась. При цьому сам по собі факт тривалого перебування під вартою не може бути єдиною підставою для зміни запобіжного заходу. Клопотання сторони захисту носить загальний характер і не містить посилання на підстави, які б не були враховані колегією під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

В силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

ОСОБА_8 раніше не судимий, співмешкає, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, має ряд хронічних захворювань, які унеможливлюють його утримання в умовах слідчого ізолятора, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, тож, усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не усі допитані, з метою зміни ними показань, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому колегіявважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, клопотання в частині застосування домашнього арешту в нічний час доби не обгрунтовано та не підтверджено належним чином, з урахуванням стану його здоров`я, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак, щодо останнього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк два місяці з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, дозволивши, за станом здоров`я, відвідування медичних (державних, приватних) установ (закладів), у тому числі стоматологічного напрямку.

Керуючись ст.ст.177,178,181,183, 331 КПК України, колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну запобіжно заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжитидію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 14:10 години 08.02.2024 до 14:10 години 07.04.2024.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжитидію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 14:10 години 08.02.2024 до 14:10 години 07.04.2024.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на строк два місяці, тобто з 08.02.2024 до 08.04.2024, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням відвідування медичних (державних, приватних) установ (закладів), у тому числі у стоматологічного напрямку.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , на строк два місяці, тобто з 08.02.2024 до 08.04.2024, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та обов`язок надати можливість працівникам органу внутрішніх справ, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, з`являтися у вказане житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити прокурору, кожному з обвинувачених, надіслати начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та начальнику Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області - для виконання.

На ухвалу суду, в частині продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подано апеляційну скаргу, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 16.00 годині 08.02.2024.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3