Справа № 138/3285/23
Провадження №:1-кс/138/850/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000465 від 08.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2023 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000465 від 08.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 08.11.2023 до чергової частини Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що ним під час перевірки документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , останній повідомив, що при собі зберігає наркотичну речовину.

За даним фактом 08.11.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час прибуття на місце події слідчо-оперативної групи, в ході огляду місця події біля будинку № 59/1 по площі Чорновола, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, на підставі власноруч написаної заяви, ОСОБА_4 добровільно видав пластмасову білу банку з речовиною рослинного походження, ззовні схожу на канабіс, що знаходилась в лівій кишені джинсів. В подальшому в присутності двох понятих, пластмасову білу банку із речовиною рослинного походження, ззовні схожу на канабіс, було упаковано до сейф пакету Національна поліція України PSP1251745, що був надійно опечатаний.

Дізнавачем 08.11.2023 винесено постанову про приєднання вказаних предметів до справи як речових доказів.

В ході опитування ОСОБА_4 пояснив, що 06.11.2023 близько 15 год. 00 хв. він прогулювався в м. Могилеві-Подільському та на березі річки Дирло, яка знаходиться біля Шаргородського мосту побачив, що на землі лежить пластмасова біла банка. Піднявши та розкривши її він виявив, що в середині знаходиться речовина рослинного походження, ззовні схожа на канабіс. Раніше ОСОБА_4 знав як виглядає канабіс, тому вирішив баночку забрати собі та поклав її у ліву передню кишеню джинсів. Вже вдома ОСОБА_4 вжив дану речовину та 08.11.2023 близько 15 год. 00 хв. він йшов по площі Чорновола, біля будинку № 59/1 в м. Могилеві-Подільському, де його було зупинено працівниками поліції. В ході спілкування з якими останній зізнався, що при ньому є наркотична речовина, яку він добровільно видав у присутності понятих.

Прокурор зазначає, що вилучена речовина є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, тому вказані речі відповідають вимогам ст. 167 КПК України та підлягають арешту.

За таких підстав, з метою збереження речових доказів, та проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, прокурор просить накласти арешт на вилучену 08.11.2023 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події біля будинку № 59/1 по площі Чорновола в м. Могилеві-Подільському Вінницької області речовину рослинного походження, ззовні схожу на канабіс, яка була упакована до сейф пакету Національної поліції України № PSP 1251745.

Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити. Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя встановив, що 08.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0000465 на підставі повідомлення працівника поліції про те, що ним під час перевірки документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , останній повідомив, що при собі зберігає наркотичну речовину.

В ході проведення огляду місця події 08.11.2023 на підставі власноруч написаної заяви, ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції білу пластмасову банку із речовиною рослинного походження всередині, яку було поміщено до сейф пакету НПУ PSP 1251745.

Постановою дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 08.11.2023 речовину рослинного походження, ззовні схожу на канабіс, яка була упакована до сейф пакету Національної поліції України № PSP 1251745 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та направлено до Вінницького НДЕКЦ МВС України для проведення дослідження.

Отже, прокурор довів, що вказані предмети можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження, знищення або приховування.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучену 08.11.2023 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 , речовину рослинного походження, ззовні схожу на канабіс, яка була упакована до сейф пакету Національної поліції України № PSP 1251745 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1