Справа № 216/4730/21
Провадження № 1-кп/216/274/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 01.09.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2020 року приблизно о 05:00 годин біля нічного клубу «Гараж», розташованого в будівлі № 22 по пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, між ОСОБА_3 та кампанією його друзів, в якій був ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 з однієї сторони та компанії чоловіків, в якій був ОСОБА_8 , виникла сварка, під час якої зазначені особи почали штовхатися та образливо висловлюватися на адресу один одного, що в свою чергу призвело до масової сутички між компанією ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Використовуючи дану сутичку, як малозначний привід для учинення хуліганства, ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, розуміючи, що він знаходиться в громадському місці вулиця, розташована поряд з закладом відпочинку, та свідомо ігноруючи вказану обставину, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, підбіг до раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , який в цей час перебував в оточенні інших учасників конфлікту, та проявляючи особливу зухвалість, умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 , який стояв звернутим до нього обличчям один удар правим кулаком в обличчя, від удару ОСОБА_8 впав на землю, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії сів поверх потерпілого ОСОБА_8 , що в цей час лежав на землі та по чергового своїми рукам спричинив не менше чотирнадцяти ударів в область обличчя останнього, після чого підвівшись з потерпілого ОСОБА_8 , та не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_3 вдарив своєю взутою ногою один раз потерпілого в живіт.

В цей же час, ОСОБА_4 , бажаючи приєднатись до хуліганських дій співучасника злочину ОСОБА_3 , розуміючи що він знаходиться в громадському місці вулиця, що розташована поряд з закладом відпочинку, та свідомо ігноруючи вказану обставину, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, також підбіг до ОСОБА_8 , що в цей час піднявся з землі та проявляючи особливу зухвалість, умисно зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 два удари лівою взутою ногою в область голови та тулубу та один удар кулаком в обличчя.

Після чого останні відбігли від потерпілого ОСОБА_8 , який піднявся з землі та залишився стояти на асфальтній алеї, тим самим, намагаючись припинити конфлікт, про те в цей же час навпроти магазина з продажу ювелірних прикрас, розташованого по пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, поряд з нічним клубом «Гараж» зупинився автомобіль з якого вийшов ОСОБА_5 та який, бажаючи приєднатися до хуліганських дій ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , розуміючи, що діє у групі із зазначеними особами, підійшов до ОСОБА_8 , який в цей час стоявна асфальній алеї поряд з клубом та діючи з умислом, спрямованим на спричинення останньому тілесних ушкоджень, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 , один удар лівим кулаком в область голови.

Від отриманого удару кулаком в голову, потерпілий ОСОБА_8 , не устоявши на ногах, впав спиною на землю асфальтної алеї розташованої напроти магазину «Єва» по пр. Проштовий в м.Критвий Ріг.

Після цього співучасники хуліганства ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , самостійно припинили свої протиправні дії.

В результаті спільних, хуліганських дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців в потилочно-тімяній області та на лобі ліворуч садна в область верхньої губи ліворуч, спинки носа, крила носа виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом синці-удар (удар-стиснення), садна-тертя-ковзання, які згідно висновку судово-медичної експертизи, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Тобто, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Крім того, 28 червня 2020 року приблизно о 05:00 годин біля нічного клубу «Гараж», розташованого в будівлі № 22 по пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, між ОСОБА_4 та кампанією його друзів, в якій був ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 з однієї сторони та компанії чоловіків, в якій був ОСОБА_8 , виникла сварка, під час якої зазначені особи почали штовхатися та образливо висловлюватися на адресу один одного, що в свою чергу призвело до масової сутички між компанією ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Використовуючи дану сутичку, як малозначний привід для учинення хуліганства, ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, розуміючи, що він знаходиться в громадському місці вулиця, розташована поряд з закладом відпочинку, та свідомо ігноруючи вказану обставину, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, підбіг до раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , який в цей час перебував в оточенні інших учасників конфлікту, та проявляючи особливу зухвалість, умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 , який стояв звернутим до нього обличчям один удар правим кулаком в обличчя, від удару ОСОБА_8 впав на землю, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії сів поверх потерпілого ОСОБА_8 , що в цей час лежав на землі та по чергового своїми рукам спричинив не менше чотирнадцяти ударів в область обличчя останнього, після чого підвівшись з потерпілого ОСОБА_8 , та не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_3 вдарив своєю взутою ногою один раз потерпілого в живіт.

В цей же час, ОСОБА_4 , бажаючи приєднатись до хуліганських дій співучасника злочину ОСОБА_3 , розуміючи що він знаходиться в громадському місці вулиця, що розташована поряд з закладом відпочинку, та свідомо ігноруючи вказану обставину, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, також підбіг до ОСОБА_8 , що в цей час піднявся з землі та проявляючи особливу зухвалість, умисно зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 два удари лівою взутою ногою в область голови та тулубу та один удар кулаком в обличчя.

Після чого останні від бігли від потерпілого ОСОБА_8 , який піднявся з землі та залишився стояти на асфальтній алеї, тим самим, намагаючись припинити конфлікт, про те в цей же час навпроти магазина з продажу ювелірних прикрас, розташованого по пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, поряд з нічним клубом «Гараж» зупинився автомобіль з якого вийшов ОСОБА_5 та який, бажаючи приєднатися до хуліганських дій ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , розуміючи, що діє у групі із зазначеними особами, підійшов до ОСОБА_8 , який в цей час стоявна асфальній алеї поряд з клубом та діючи з умислом, спрямованим на спричинення останньому тілесних ушкоджень, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 , один удар лівим кулаком в область голови.

Від отриманого удару кулаком в голову, потерпілий ОСОБА_8 , не устоявши на ногах, впав спиною на землю асфальтної алеї розташованої напроти магазину «Єва» по пр. Проштовий в м. Критвий Ріг.

Після цього співучасники хуліганства ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 самостійно припинили свої протиправні дії.

В результаті спільних, хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців в потилочно-тімяній області та на лобі ліворуч садна в область верхньої губи ліворуч, спинки носа, крила носа виникли від дії тупого твердого предмета (предметів)з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом синці-удар(удар-стиснення), садна-тертя-ковзання, які згідно висновку судово-медичної експертизи, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Тобто, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Крім того, 28 червня 2020 року приблизно о 05:00 годин біля нічного клубу «Гараж», розташованого в будівлі № 22 по пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, між ОСОБА_5 та кампанією його друзів, в якій був ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 з однієї сторони та компанії чоловіків, в якій був ОСОБА_8 , виникла сварка, під час якої зазначені особи почали штовхатися та образливо висловлюватися на адресу один одного, що в свою чергу призвело до масової сутички між компанією ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Використовуючи дану сутичку, як малозначний привід для учинення хуліганства, ОСОБА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, розуміючи, що він знаходиться в громадському місці вулиця, розташована поряд з закладом відпочинку, та свідомо ігноруючи вказану обставину, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, підбіг до раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , який в цей час перебував в оточенні інших учасників конфлікту, та проявляючи особливу зухвалість, умисно завдав потерпілому ОСОБА_8 , який стояв звернутим до нього обличчям один удар правим кулаком в обличчя, від удару ОСОБА_8 впав на землю, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії сів поверх потерпілого ОСОБА_8 , що в цей час лежав на землі та по чергового своїми рукам спричинив не менше чотирнадцяти ударів в область обличчя останнього, після чого підвівшись з потерпілого ОСОБА_8 , та не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_3 вдарив своєю взутою ногою один раз потерпілого в живіт.

В цей же час, ОСОБА_4 , бажаючи приєднатись до хуліганських дій співучасника злочину ОСОБА_3 , розуміючи що він знаходиться в громадському місці вулиця, що розташована поряд з закладом відпочинку, та свідомо ігноруючи вказану обставину, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, також підбіг до ОСОБА_8 , що в цей час піднявся з землі та проявляючи особливу зухвалість, умисно зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 два удари лівою взутою ногою в область голови та тулубу та один удар кулаком в обличчя.

Після чого останні від бігли від потерпілого ОСОБА_8 , який піднявся з землі та залишився стояти на асфальтній алеї, тим самим, намагаючись припинити конфлікт, про те в цей же час навпроти магазина з продажу ювелірних прикрас, розташованого по пр. Поштовий в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу, поряд з нічним клубом «Гараж» зупинився автомобіль з якого вийшов ОСОБА_5 та який, бажаючи приєднатися до хуліганських дій ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , розуміючи, що діє у групі із зазначеними особами, підійшов до ОСОБА_8 , який в цей час стоявна асфальній алеї поряд з клубом та діючи з умислом, спрямованим на спричинення останньому тілесних ушкоджень, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_8 , один удар лівим кулаком в область голови.

Від отриманого удару кулаком в голову, потерпілий ОСОБА_8 , не устоявши на ногах, впав спиною на землю асфальтної алеї розташованої напроти магазину «Єва» по пр.Проштовий в м.Критвий Ріг.

Після цього співучасники хуліганства ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , самостійно припинили свої протиправні дії.

В результаті спільних, хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців в потилочно-тімяній області та на лобі ліворуч садна в область верхньої губи ліворуч, спинки носа, крила носа виникли від дії тупого твердого предмета (предметів)з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом синці-удар(удар-стиснення), садна-тертя-ковзання, які згідно висновку судово-медичної експертизи, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Тобто, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен окремо у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що їм інкримінують, визнали повністю, підтвердили свої показання, які давали під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння злочину та пояснили, що дійсно вчинили вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давали і дають добровільно, заборонених методів до них зі сторони обвинувачення не застосовувалось. Щиро розкаялися у скоєному злочині, погодилися з кваліфікацією вчиненого діяння, просили суд суворо не карати.

Так обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні під час допиту пояснив, що він до цього випадку потерпілого ОСОБА_8 не знав. Зазначив, що 28 червня 2020 року о 05-00 - 06-00 год ранку по пр. Поштовому біля клубу «Гараж» вони з товаришами вийшли з клубу, також вийшов потерпілий, який почав чіплятися до дівчат. Вони вирішили за дівчат заступитися. Потерпілий вів себе неадекватно, дівчата зробили зауваження, він "їх послав", вони зробили зауваження, завязалася бійка. Дзюба наносив потерпілому удари кулаком та ладонню по обличчю, його товариші також долучилися до бійки, там була сутичка, їх також було троє. Куди точно наносилися удари він вже не пам`ятає. Інши обвинувачені також били потерпілого, потім бійка закінчилася, вони поїхали, потерпілий стояв на ногах. ОСОБА_3 розуміє, що зробив неправильно.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні під час допиту зазначив, що він підтверджує все те, що викладено в обвинувальному акті. Потерпілий ОСОБА_9 в той день був нетверезий. Вони з товаришами також були нетверезі, тому між ними виник конфлікт. Він вдарив потерпілого в область обличчя, ОСОБА_9 в той час стояв на ногах. Не пам`ятає чи бив його хтось з їхньої компанії чи ні бо вони поїхали, що було з потерпілим не пам`ятає.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні під час допиту зазначив, що він під`їхав до клубу «Гараж», та з машини побачив бійку. Виходячи з машини побачив потерпілого ОСОБА_9 , який йшов до нього на зустріч. В цей момент він подумав, що що він нанесе зараз йому удар, тому ОСОБА_5 вдарив перший, потерпілий впав. В бійкі приймали участь ОСОБА_10 друзі - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , там було багато людей. Потім вони всі поїхали додому. Він зупинився біля комплексу «СОВА», не бачив як били його друзі потерпілого, він бачив як били їх, які тілесні ушкодження були у його друзів не пам`ятає. У потерпілого тілесних ушкоджень не бачив, бачив, що потерпілий тікав з цієї бійки, він завдав один удар, вважає, що краще б нікуди не ліз.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив змінити порядок розгляду справи та розглядати справу в спрощеному порядку, не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачені фактичні обставини вчинення злочину визнають повністю.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кожен окремо дане клопотання підтримали.

Прокурор не заперечував щодо позиції захисника ОСОБА_7 про обмеження обсягу дослідження доказів у даному кримінальному провадженню.

Потерпілий ОСОБА_8 правом на участь в судовому засіданні не скористався, заяв та клопотань не має, цивільний позов не заявляв.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілого, враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та їх заяви про це.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинувачених, яким декілька разів роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинувачених та про розуміння ним правових наслідків свідчать їх згода на клопотання, заявлене захисником ОСОБА_7 в судовому засіданні. Обвинувачені систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавали усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у їх волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, в яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Ці діяння містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за ознаками: хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Отже таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органом досудового розслідування,не одружений, не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває (т. 2 м.к.п. а.с. 6-8), майнову шкоду потерпілому не завдано.

Також Тернівський районний відділ м. Кривого Рогу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_3 його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який свою провину визнав, зробив належні висновки та дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши у виді позбавленні волі намінімальний строк, встановлений санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, але із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, тобто без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин; раніше не судимий, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органом досудового розслідування,не одружений, за місцем проживання характеризується добре (м.к.п. а.с. 248), на обліку у лікаря нарколога не перебував і не перебуває (м.к.п. а.с. 251), на обліку у лікаря - психіатра перебував з 2002 року з приводу затримки психологічного розвитку , з 2008 року за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (м.к.п. а.с. 252), майнову шкоду потерпілому не завдавав.

Зокрема, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також Покровський районний відділ м. Кривого Рогу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_4 його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України додатково покласти на нього обов`язок: погоджувати виїзд за межі України з уповноваженим органом з питань пробації.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останньому потрібно призначити покарання у виді позбавленні волі намінімальний строк, встановлений санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, але із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, тобто без реального відбування покарання.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 скоїв нетяжкий злочин; раніше не судимий, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органом досудового розслідування,не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 м.к.п. а.с. 237а), на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває (т. 1 м.к.п. а.с. 242-244), майнову шкоду потерпілому не завдано.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також орган пробації Покровського районного відділу філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_5 його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб, тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України, додатково покласти на нього обов`язок: погоджувати виїзд за межі України з уповноваженим органом з питань пробації.

З урахуванням відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України, встановлений санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто без реального відбування покарання.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, ст. ст. 75, 76 КК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: СД диски з відеозаписами з нічного клубу «Гараж» та СД-диски до протоколу слідчого експерименту (м.к.п. а.с. 60, 113, 139, 210, 223, 236) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000104 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4730/21 (1-КП/216/274/23).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1