У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000160 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся в його інтересах до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на мобільний телефон IPhone, s/n НОМЕР_1 , який вилучений в ході проведення обшуку 28 червня 2023 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року по справі №760/14647/23.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі №760/14647/23 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон IPhone, s/n НОМЕР_2 , який вилучений в ході проведення обшуку 28 червня 2023 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що арешт вказаного майна наразі не виконує свого завдання та у застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, оскільки 27 жовтня 2023 року кримінальне провадження №0000160 від 28 липня 2021 року було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, вказаною постановою не вирішено питання щодо арештованого майна в даному кримінальному провадженні.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій вказав, що підтримує подане клопотання в повному обсязі, просить його задовольнити, а судове засідання проводити без його участі.

Слідчий в ОВС 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив розглядати клопотання без участі слідчого, проти задоволення клопотання адвоката не заперечував.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення даного клопотання з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 28 липня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі №760/14647/23 (провадження №1-кс/760/6383/23) з метою збереження речових доказів накладено арешт на тимчасово вилучене майно 28 червня 2023 року, за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон IPhone, s/n НОМЕР_2 .

Кримінальне провадження №0000160 від 28 липня 2021 року було закрито 27 жовтня 2023 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся в його інтересах до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на мобільний телефон IPhone, s/n НОМЕР_1 , який вилучений в ході проведення обшуку 28 червня 2023 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року по справі №760/14647/23, оскільки наразі відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів клопотання, у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, тому Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні (постанова від 30.06.2020р., справа №727/2878/19, провадження №14-516цс19) прийшла до висновку, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні

Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував, що існує можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, адже воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Водночас, положення кримінального процесуального закону не визначають переліку обставин, які дозволяють констатувати, що відпала потреба у застосуванні арешту майна, - як засобу забезпечення кримінального провадження. Однак логічне тлумачення відповідної норми, - дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.

Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 року, заяви №№7151/75; 7152/75, серія А, №52.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

Слідчий суддя також враховує, що із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що доводи представника власника майна викладені в клопотанні про скасування арешту, є обґрунтованими.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000160 від 28 липня 2021 року закрито, в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року, відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна необхідно задовольнити.

З огляду на наведене, арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі №760/14647/23 (провадження №1-кс/760/6383/23) у кримінальному провадженні №0000160 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5 КК України, необхідно скасувати.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року у справі №760/14647/23 (провадження №1-кс/760/6383/23) у кримінальному провадженні №0000160 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.258-5 КК України, на майно, вилучене 28 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон IPhone, s/n НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду м. Києва ОСОБА_1