ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/354/24 Справа № 204/864/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_10 ,

при перекладачі ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 березня 2024 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, переховувати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному проваджені та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просили підозрюваний та його захисники, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що оголошена підозра ґрунтується лише на показаннях однієї особи, яка не може бути джерелом об`єктивної та неупередженої інформації. За достатній проміжок часу органами досудового розслідування не було здобуто жодного переконливого доказу причетності підозрюваного до умисного вбивства. Зазначає, що висновки про можливість втечі підозрюваного є лише припущенням та відсутні докази на підтвердження цього ризику. Вказує на те, що підозрюваний тривалий час проживає з батьками, позитивно характеризується, соціальні зв`язки з країною, громадянином якої він є, давно втрачені.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в провадженні СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000073 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

26 січня 2024 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що виразилося в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 22 січня 2024 року, протоколом огляду трупа від 22 січня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 377м від 23 січня 2024 року; а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

В межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 .

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_10 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий суддя також, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, дані про особу ОСОБА_10 , а саме неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційного не працевлаштованого, раніше не судимого, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, переховувати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, крім даних про суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_10 та даних про особу підозрюваного, взяв до уваги і інші обставини кримінального провадження на підтвердження існування вказаних ризиків (кримінальне правопорушення вчинено під час дії воєнного стану, органом досудового розслідування не встановлено місце знаходження предметів одягу, в яких був підозрюваний в момент вчинення кримінального правопорушення та які зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваному відомі особисті дані та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, одним із свідком під час проведення допиту зазначено, що підозрюваний погрожував йому фізичною розправою), що в сукупності є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_10 , та встановлена наявність ризиків, визначених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, стороною захисту не наведено.

Стосовно тверджень захисника про те, що оголошена підозра ґрунтується лише на показаннях однієї особи, яка не може бути джерелом об`єктивної та неупередженої інформації, слід зазначити, що повідомлення про підозру на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)», який є нижчим ніж стандарту «обґрунтованої підозри», для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. На даній стадії кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме вирішення питання стосовно достатності і допустимості доказів для визнання особи винною.

Щодо посилання захисника на те, підозрюваний тривалий час проживає з батьками, позитивно характеризується, соціальні зв`язки з країною, громадянином якої він є, давно втрачені, варто зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Стосовно заяви голови Дніпропетровської обласної громадської організації Ліга азербайджанців Дніпропетровщини- ОСОБА_14 про взяття ОСОБА_10 на поруку, суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні цієї заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Як слідує із заяви та змісту долучених до неї документів лише голова ДОГО Ліга азербайджанців Дніпропетровщини ОСОБА_14 прохає взяти на поруки підозрюваного, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України для передачі особи на поруки потрібно не менше двох осіб. Представники інших громадських організацій чи інші особи із заявою про взяття на поруки підозрюваного не звертались.

Крім того, слід зазначити, що головою ДОГО Ліга азербайджанців Дніпропетровщини ОСОБА_14 не було надано обґрунтованих даних, яким чином він зможе контролювати виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_10 та у разі необхідності забезпечить його явку до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Відомостей щодо протипоказань для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора захисником не було надано, як під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_10 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4