Провадження № 1-кс/522/302/24
УХВАЛА

25 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження №0000115 від 09.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження №0000115 від 09.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №12 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000115 від 09.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато на підставі заяви члена Ради та Президії Одеської регіональної торгово-промислової палати Станіслава Несетернка. ЖЄО № 27904 від 13.11.2023.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що до Приморської окружної прокуратури м. Одеси надійшла заява про те, що службові особи Одеської регіональної торгово-промислової палати упродовж 2021-2023 років шляхом зловживання службовим становищем привласнили та розтратили ввірене їй майно.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року з 09 год. 21 хв. по 11 год. 21 хв. 12.01.2024 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Під час обшуку у квартирі за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено до сейф-пакету №PSP2247410:

-документ рахунок на оплату №47 від 12.06.2019 на 1 арк.;

-платіжний документ №W27186425 від 14.06.2019 на 1 арк.;

-мобільний телефон марки Samsung моделі SM-G780G/DS, 128 Гб у корпусі синього кольору ІМЕІ2: НОМЕР_1 ; ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-карткою Київстар з номером НОМЕР_3 .

Зазначені речі та документи містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, в рамках досудового розслідування заплановано призначення експертних досліджень вказаних предметів та документів, без проведення яких, отримання даних, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, є неможливим.

На зазначене тимчасово вилучене майно слідчий з метою збереження речових доказів просить слідчого суддю накласти арешт.

Слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необгрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000115 від 09.11.2023 року під час проведення з 09 год. 21 хв. по 11 год. 21 хв. 12.01.2024 санкціонованого обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме: документу рахунку на оплату №47 від 12.06.2019 на 1 арк.; платіжного документу №W27186425 від 14.06.2019 на 1 арк.; мобільного телефону марки Samsung моделі SM-G780G/DS, 128 Гб у корпусі синього кольору ІМЕІ2: НОМЕР_1 ; ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-карткою Київстар з номером НОМЕР_3 .

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження №0000115 від 09.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000115 від 09.11.2023 року під час проведення з 09 год. 21 хв. по 11 год. 21 хв. 12.01.2024 санкціонованого обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме: документу рахунку на оплату №47 від 12.06.2019 на 1 арк.; платіжного документу №W27186425 від 14.06.2019 на 1 арк.; мобільного телефону марки Samsung моделі SM-G780G/DS, 128 Гб у корпусі синього кольору ІМЕІ2: НОМЕР_1 ; ІМЕІ1: НОМЕР_2 з сім-карткою Київстар з номером НОМЕР_3 , які поміщено до сейф-пакету №PSP2247410.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1