У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 08.09.2023 року внесені до ЄРДР за № 0000315, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, погодженого з прокурором та доданих матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000315 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розробили протиправний механізм, відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, протиправно, по за офіційними пунктами пропуску, переправлялись за межі території України.

На виконання вказаного протиправного механізму ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно та умисно, біля 18 год. 29.09.2023, перебуваючи в «Чопському міському парку», що по вул. Миру в м. Чоп, зустрілися з ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, при цьому достовірно знаючи, що ОСОБА_7 обмежено виїзд за кордон, повідомили останньому, що можуть організувати його переправлення за кордон по за офіційними пунктами пропуску та повідомили йому механізм його незаконної переправки за кордон. За виконання вказаних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмові із ОСОБА_7 висунули останньому пропозицію надання їм грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, при цьому висунули вимогу надати їм частину вказаної суми в якості завдатку.

Після цього, 30.09.2023, згідно попередньої домовленості, перебуваючи в приміщенні готелю «Європа», що по вул. Головній, 89 в м. Чоп, в рамках контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_7 , на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 в якості завдатку грошові кошти в розмірі 2000 доларів США за організацію ними незаконого переправлення ОСОБА_7 через кордон.

Надалі, ОСОБА_5 , на виконання спільних із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 протиправних намірів, спрямованих на особисте збагачення за рахунок незаконного переправлення ОСОБА_7 за кордон, під час мобілізаційних заходів на території держави в умовах воєнного стану, 03.10.2023 року, близько 17:20 години, перебуваючи в туалетному приміщенні кафе «LaMia Pizza», що по вул. Квітковій, 21 в м. Чоп, висунув вимогу до ОСОБА_7 передати їм решту коштів у сумі 2000 доларів США, що ОСОБА_7 зробив в рамках контролю за вчиненням злочину, передавши вказану суму коштів ОСОБА_5 , який у свою чергу вказані кошти передав ОСОБА_6 та ОСОБА_4 для безпосередньої організації останніми незаконного переправлення ОСОБА_7 через кордон.

Отримавши від ОСОБА_7 другу частину обумовленої суми коштів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізовуючи їх спільний, протиправний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, посадили ОСОБА_7 до автомобіля марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , та виїхавши з м. Чоп поїхали контрольованим прикордонним районом в сторону державного кордону України для подальшого перетину ОСОБА_7 кордону, однак, в подальшому, в с. Червоне по вул. Головній, Ужгородського району, були викриті та затриманій працівниками правоохоронних органів..

04.10.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння у його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується комплексом зібраних в рамках кримінального провадження доказів, зокрема: протоколами огляду місця події, в ході яких виявлено та вилучено знаряддя та засоби вчиненого злочину, протоколами обшуків, протоколами допиту свідків, протоколами впізнання та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна.

А тому, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст. 170 КПК України).

Згідно довідки наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС У Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) №31/28/2-29 від 29.11.2023, за підозрюваним ОСОБА_4 значиться наступний транспортний засіб, а саме :

- транспортний засіб марки «PEUGEOT 5008 Універсал -В», д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 року випуску, коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_5 .

Беручи до уваги викладене і те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна, а тому з метою конфіскації майна, як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на вище вказане рухоме майно, яке на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною розпорядження таким.

Прокурор в судове засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримав та просив таке задоволити.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_8 надали суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності. Просили відмовити у задоволенні такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання слідує, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000315 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.09.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 , підтверджується комплексом зібраних в рамках кримінального провадження доказів, зокрема: протоколами огляду місця події, в ході яких виявлено та вилучено знаряддя та засоби вчиненого злочину, протоколами обшуків, протоколами допиту свідків, протоколами впізнання та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Санкція ч.3 ст.332 КК України (Незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів), передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно довідки наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС У Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) №31/28/2-29 від 29.11.2023, за підозрюваним ОСОБА_4 значиться наступний транспортний засіб, а саме :

- транспортний засіб марки «PEUGEOT 5008 Універсал -В», д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 року випуску, коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке слідчий просить накласти арешт, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, та згідно санкції вказаної статті, в разі визнання його винним, тягне за собою відповідальність у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаним майном не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього і таке втручання у права та інтереси власника майна, на переконання суду, буде виправданим і достатнім.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

У рамках кримінального провадження № 0000315, накласти арешт на: транспортний засіб марки «PEUGEOT 5008 Універсал -В», д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 та на транспортний засіб марки «AUDI А6», д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 року випуску, коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_5 , які на праві приватної власності належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпорядження ними (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1