ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 182 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги Черкаської окружної прокуратури, захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Воронівка Городищенського району Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

30.10.2023 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся старший слідчий СВ Черкаського РУ поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_9 з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, в розмірі 214 720,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 194 КПК України, з метою контролю належної процесуальної поведінки, наступні обов`язки: 1) прибувати до старшого слідчого СВ Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , прокурора Черкаської окружної прокурати ОСОБА_6 за кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі Черкаської області, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування з свідками та експертами в даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що постановою VII-ї звітно-виборчої конференції Федерації профспілок Черкаської області №К-7-3 від 19.11.2015 ОСОБА_7 обрано головою Федерації профспілок Черкаської області, та був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, тобто в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Вказує, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою з директором ТОВ «Автотехсервіс-Черкаси» ОСОБА_10 шляхом зловживання службовим становищем посприяв останньому у незаконному заволодінні державним майном, а саме: адміністративним корпусом А-1 по провулку Пацаєва, 13 в м. Черкаси, вартістю 222 677 (двісті двадцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) гривень, внаслідок чого з державної власності вибуло нерухоме майно, що спричинило шкоду державним інтересам в особі Фонду державного майна України на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України, тобто в пособництві заволодінню чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненою за попередньою змовою групою осіб.

27 жовтня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, тобто в пособництві заволодінню чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненою за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчий вказує, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді застави в розмірі 214 720 грн. обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2023 року клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУ поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджено прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України - задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 грн.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня обрання запобіжного заходу такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , прокурора Черкаської окружної прокурати ОСОБА_6 за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Черкаської області, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з свідками та експертами в даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, Черкаська окружна прокуратура подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. з покладенням обов`язків, указаних у клопотанні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя визначаючи розмір застави залишив без належної оцінки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину. Санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від трьох років, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказує, що діями ОСОБА_7 спричинено збитки, державним інтересам в особі Фонду державного майна України на суму 222 677 грн.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що судом враховано той факт, що ОСОБА_7 отримав заробітну плату за 2022 рік у розмірі 314492,56 грн., але не враховано, те , що ОСОБА_7 отримує пенсію з у розмірі 9000 грн., має у власності два будинки та п`ять земельних ділянок, які здає в оренду, та автомобіль 2008 року випуску, який на даний час коштує близько 7000 дол. США.

На думку скаржника, приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя не в повній мірі врахував наявні обставини, чим допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду від 01.11.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 скасувати, ухвалити нове рішення, яким клопотання слідчого задовольнити частково та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що прокурор при розгляді справи не довів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді застави максимального розміру.

Вважає, що прокурором не наведено конкретних фактів, які б підтверджували поведінку підозрюваного щодо змоги знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому, доводи про можливість знищення будь-яких документів повинні бути обґрунтованими, а не базуватися на припущеннях.

Вказує, що стороною обвинувачення не доведено, що як до моменту набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, так і після того, він здійснював будь-які дії направлені на перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, представник підозрюваного в апеляційній скарзі зазначає, що слідчим суддею не було враховано особу підозрюваного, який позитивно характеризується за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, численні відзнаки та нагороди.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи прокурора, пояснення підозрюваного ОСОБА_11 та його представника адвоката ОСОБА_8 , вивчивши матеріали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя виходив з того, що підозра є обґрунтованою.

Вказаний висновок ґрунтується на досліджених доказах та положеннях закону.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що від фактів, які є причиною виникнення підозри не вимагається такого ж рівня переконливості, як від тих, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку. Крім того, важливо зазначити, що відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994; «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Згідно з пунктом 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

При розгляді клопотання слідчий суддя виходив з того, що наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, є обґрунтованою.

Отже, враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та достатньою для виправдання подальшого розслідування з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри, колегія суддів вважає, що з огляду на надані стороною обвинувачення докази, у слідчого судді були підстави для висновку про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому злочини, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про наявність ризиків того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходив з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вказав, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Отже, за наявності відомостей про те, що у даному кримінальному провадженні є свідки, на яких може впливати підозрюваний ОСОБА_7 не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинених злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 стосовно того, що сторона обвинувачення не змогла пояснити як саме може впливати підозрюваний на свідків, та про не доведення можливого впливу чи тиску з боку ОСОБА_7 на експертів не можуть бути прийняті до уваги.

Колегія суддів вважає за важливе зазначити, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/97 від 26 липня 2001 року зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За кримінальне правопорушення, передбачене зокрема ч. 3 ст. 191 КК України, в якому з поміж іншого, підозрюється ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьохдо восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від трьох років

Абзацом 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998 визначено, що корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства.

Відповідно до абзацу 5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999, ратифікованої Законом України № 252-V від 18.10.2006 року, корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства.

Наявність значного суспільного інтересу в кримінальному провадженні № 0000094 обумовлюється значним розміром шкоди, у зв`язку з фактом привласнення /заволодіння державним майном, а саме : адміністративним корпусом А-1 по провулку Пацаєва, 13 в м. Черкаси, вартістю 222 677 (двісті двадцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) гривень, внаслідок чого з державної власності вибуло нерухоме майно, що спричинило шкоду державним інтересам в особі Фонду державного майна України на вказану суму.

Тому, висновок слідчого судді стосовно доведення стороною обвинувачення ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з посиланням на тяжкість покарання ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється є правильним та є достатньою підставою вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокуратури щодо недостатнього розміру застави.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя частково врахував докази про майновий стан підозрюваного, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, кількість учасників кримінальних правопорушень та роль ОСОБА_7 у їх вчиненні, тому на думку колегії суддів, при визначенні розміру застави дійшов помилкового висновку про те, що визначення розміру застави в сумі 53 680 грн. буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Слідчим суддею залишено поза увагою те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_7 спричинено збитки, державним інтересам в особі Фонду державного майна України на суму 222 677 грн.

Слідчим суддею при розгляді даного клопотання не було додатково враховано те, що у власності підозрюваного перебувають два будинки, 5 земельних ділянок, які останній здає в оренду.

З урахуванням викладеного, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, однак не мотивував належним чином необхідність визначення її у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів апеляційну скаргу прокуратури задовольняє часткового, рішення слідчого судді скасовує в частині визначення розміру застави та збільшує підозрюваному розмір запобіжного заходу у вигляді застави до 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 гривень.

Колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатньою мірою гарантувати виконання ним обов`язків.

Підозрюваний та його захисник не навели переконливих доводів та не надали жодних доказів на підтвердження того, що матеріальне становище ОСОБА_7 не дозволяє реалізувати внесення застави.

Твердження представника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 стосовно того, що слідчий суддя не врахував характеристику підозрюваного ОСОБА_7 не відповідають дійсності та не знаходять свого відображення у відповідності до мотивів оскаржуваної ухвали суду.

В цілому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 зводяться до незгоди з рішенням суду про застосування запобіжного заходу саме у вигляді застави, не спростовують висновки суду про застосування саме такого запобіжного заходу, а тому не підлягають до задоволення апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 182, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Черкаської окружної прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2023 року в частині визначення розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі складає 53680 грн. скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити розмір застави ОСОБА_7 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 134 200 грн.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді