Справа № 357/2679/24
У Х В А Л А

про особисте зобов`язання

21 лютого 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка, Київська область, громадянина України, непрацюючого, з базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0005623, яке внесене до ЄРДР 01 грудня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_5 просила: застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на два місяці, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 та одночасно покласти такі обов`язки:

(1) прибувати де неї за першою вимогою;

(2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Подане клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На її думку, якщо не застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, існує ризик того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від суду свідчать тяжкість пред`явленої підозри, разом відсутністю в останнього місця працевлаштування, джерел доходів, дружини та малолітніх дітей, а відтак і соціальних зв`язків, які можуть попередити втечу.

В додаток, ОСОБА_4 ухилявся від проведення слідчого експерименту.

Своєю чергою, про можливість вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення свідчить сам факт підозри, його репутація, а саме він раніше притягався до кримінальної відповідальності, відсутність стримуючих факторів такої поведінки.

До того ж, зазначала, що підозрюваний ОСОБА_4 достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти українського народу, з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності, без будь-яких докорів сумління та співчуття вирішив збагатитись за рахунок чужого майна, задовольняючи при цьому свої корисливі інтереси. Характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінка підозрюваного вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який визнає свою винуватість, слідчий вважала, що забезпечення належної процесуальної поведінки можливе за допомогою запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання за обставин та підстав викладених у ньому, тоді як підозрюваний ОСОБА_4 проти його задоволення не заперечував.

Слідчий суддя проаналізувавши його на відповідність вимогам КПК України, дослідивши надані матеріали, дійшла до таких висновків.

Частина перша статті 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя спочатку має установити чи обґрунтована підозра, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, потім, чи є достатні підстави вважати, що існує один з ризиків, передбачений у ч. 1 ст. 177 КПК України і на які указав слідчий чи прокурор, і, в останню чергу, чому більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання ризикам на які указав слідчий чи прокурор, та проаналізувати доводи, на предмет доведеності, чому до підозрюваного належить застосувати один, чи кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 30 січня 2024 року ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, з корисливим мотивом.

Слідчий суддя, дослідивши текст вказаної підозри, перевіривши матеріали надані на її підтвердження, заслухавши підозрюваного ОСОБА_4 , який вину визнає, обставин зазначених у підозрі не оспорює, вважає доведеною її обґрунтованість.

Про це, окрім пояснень ОСОБА_4 , також свідчать досліджені під час розгляду клопотання: витяг з ЄРДР, заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 30 листопада 2023 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02 грудня 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 10 грудня 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11 грудня 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10 грудня 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 10 січня 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 25 січня 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 25 січня 2024 року.

Своєю чергою, слідчий суддя, на виконання п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, перевіривши, чи існують достатні підстави вважати, що існують ризики, на які вказав слідчий та прокурор, вважає доведеним, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може вчиняти спроби втечі та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Такого висновку, слідчий суддя дійшла, з огляду на наявність у підозрюваного ОСОБА_4 мотиву для втечі, а саме тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватості (позбавлення волі від п`яти до восьми років); відомі дані про його особу, який не працевлаштований, не навчається, утриманців не має, тобто він не має соціальних зв`язків, які здатні стримати його від втечі; факт ухилення ОСОБА_4 від участі в слідчому експерименті.

Своєю чергою, підстав стверджувати, що ОСОБА_4 вчинятиме інші кримінальні правопорушення у слідчого судді немає, оскільки сам факт підозри у вчиненні кримінального правопорушення, без інших відомостей, які вказують на відповідну репутацію підозрюваного, не може свідчити про це.

Слідчим суддею установлено, що доказів наявності у ОСОБА_4 репутації особи схильної до вчинення кримінальних правопорушень, а саме, що він раніше судимий, або притягався до інших видів відповідальності, до клопотання не надано.

Слідчий суддя не може враховувати, як доказ наявності в ОСОБА_4 судимості, вирок Володарського районного суду Київської області від 11 серпня 2009 року, оскільки судимість за ним погашена.

Отже, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження.

Отож, оскільки встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя погоджується із прокурором та слідчим, що попередити установлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи всі дані про особу підозрюваного, на підставі наявних матеріалів, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, можливо шляхом обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вважає доведеним, що для досягнення задекларованої мети запобіжних заходів у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_15 належить покласти обов`язки, передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати щодо визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального правопорушення); не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Своєю чергою, згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя вважає, що строк дії запобіжного заходу має обмежуватися строком досудового розслідування.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що строк особистого зобов`язання застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно установити в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 березня 2024 року.

За таких обставин, керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, тобто до 30 березня 2024 року, включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 виконувати такі обов`язки:

(1) прибувати до слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , за першою вимогою;

(2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА