ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3330/23 Справа № 932/4464/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілий ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000199 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює керівником ТОВ НВФ «ПРОММЕТ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

Встановила:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 14 березня 2021 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, керуючи власним технічно справним автомобілем «HYUNDAI TUCSON», д/н НОМЕР_1 , рухався по пр-ту Богдана Хмельницького з боку вул.Запорізьке шосе у напрямку вул.Михайла Грушевського в м.Дніпро.

Під час руху, водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись в крайній лівій смузі проїзної частини пр-ту Богдана Хмельницького, яка має три смуги в одному напрямку, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, рухаючись із перевищенням швидкості, яка на даній ділянці дороги обмежена до 40 км/год дорожнім знаком 3.29, чим позбавив себе технічної можливості своєчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, виконуючи перестроювання з крайньої лівої смуги у крайню праву смугу, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_14 , який у порушення вимог п.п.4.7, 4.9, 4.14а), 4.14б), 4.14г) Правил дорожнього руху перебігав проїзну частину дороги по регульованому перехресті пр-ту Богдана Хмельницького і вул. Гавриленко на заборонений для пішоходів червоний сигнал світлофора зліва направо відносно його руху і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_14 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_14 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани у правій лобовій ділянці голови з ділянкою засадження у верхнього краю, садно на шкірі у зовнішнього кута правого ока, садна на шкірі в проекції тіла нижньої щелепи справа, садна на шкірі волосяної частини голови в центрі тім`яно-потиличної ділянки, крововиливу у м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні майже на усьому протязі лобово-скронево-тім`яно-потиличної ділянки праворуч, крововилив у правому скроневому м`язі, лінійний перелом потиличної кістки, який умовно починається на потиличному виступі на 3 см вище місця пересічення його з борозною поперечного синусу та йде у напрямку ззаду зпереді та ліворуч, проходить по лусці потиличної кістки та закінчується на верхній стінці пірамідки правої скроневої кістки, крововиливи вогнищевого характеру, місцями зливаються проміж собою майже на усьому протязі великих півкуль головного мозку та мозочку, вогнища розможення мозку, заповнені темно-червоними згортками, з порушенням нормальної будови речовини мозку в речовині полюсів лобних часток, крововиливи в корковому шарі правої скроневої частки, розрив правого грудино-ключичного з`єднання, оточений вираженими темно- червоними крововиливами, повні переломи 2-9 ребра справа по середньо-ключичної лінії з ушкодженням пристінкової плеври оточені вираженими темно-червоними крововиливами у міжреберні м`язи, повні переломи 4-11 ребра справа по середньо-пахвовій лінії з ушкодженням пристінкової плеври оточені вираженими темно-червоними крововиливами у міжреберні м`язи, повні переломи 5-11 ребра справа по лопаткової лінії з ушкодженням пристінкової плеври, оточені вираженими темно-червоними крововиливами у міжреберні м`язи, уламковий перелом тіла правої лопатки, оточений вираженими темно-червоними крововиливами, ділянки крововиливів темно-червоного кольору у легеневу ткань по бічній поверхні правої легені та у прикореневих відділах обох легень, розлитого характеру темно-червоні крововиливи під плеврою легень, перелому правої клубової кістки, перелому правих лонної та седалищної кісток та лівої лонної та седалищної кісток, краї переломів по передній поверхні крупно зубчасті, з утворенням численних дрібних уламків, навколо переломів виражені темно-червоні крововиливи, садна на шкірі попереку, садна на шкірі задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, садна на шкірі внутрішньої поверхні середньої третини лівої гомілки, чотири садна на шкірі зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, синець на шкірі задньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу. Морфологічні ознаки шоку, крововтрати: двобічний гемоторакс (у правій плевральній порожнині міститься близько 700 мл темної рідкої крові, у лівій плевральній порожнині міститься близько 100 мл темної рідкої крові), гемоперитонеум (у черевній порожнині міститься близько 400 мл темної рідкої крові), вогнищева емфізема легень, «шокова» печінка, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з переважних їх недокрів`ям.

Смерть ОСОБА_14 настала о 17 год 45 хв 14 березня 2021 року на місці пригоди від сумісної тупої травми голови та тулуба, яка супроводжувалася відкритим переломом кісток основи черепу з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, множинними переломами кісток грудної клітини з ушкодженням легень, множинними переломами кісток тазу, яка ускладнилася розвитком виражених явищ шоку та крововтрати.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху виразилось в порушенні ним вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3б), 12.3, 12.9б) та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40» Правил дорожнього руху України, які вказують:

п.1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п.12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

п.3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Порушення п.12.3, 12.9 б) та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості (40)» Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_9 не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, без застосування вимог ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не враховано тяжкість злочину та наслідків, що настали у вигляді смерті батька потерпілого, а також відношення до цього самого обвинуваченого. Також вважає, що суд не взяв до уваги наслідки ДТП, що настали матері апелянта потерпілої ОСОБА_15 , яка після загибелі чоловіка дуже за ним сумувала, не дочекавшись вироку суду померла.

На думку потерпілого, поведінка обвинуваченого опосередковано пов`язана з наслідками ДТП та поведінкою обвинуваченого, який на протязі судового розгляду справи жодного разу не попросив у неї пробачення.

Вказує, що ОСОБА_7 хоча і відшкодував заявлену потерпілими моральну шкоду, однак вже без урахування вимог потерпілої ОСОБА_15 , яка померла.

Апелянт вважає, що обвинувачений у скоєному не розкаявся, пробачення не попросив, тому з його поведінки та висловлювань можливо зробити висновок, що ОСОБА_7 до цих пір вважає, що причиною ДТП стали протиправні дії батька апелянта потерпілого ОСОБА_14 , а не перевищення обвинуваченим швидкості майже в три рази від допустимої. Отже, ОСОБА_7 визнав в свою вину формально, не розкаявся, відшкодував шкоду під тиском обставин.

Одночасно, при призначенні обвинуваченому покарання, апелянт просить врахувати тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, а саме відшкодування моральної шкоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала до суду заперечення на апеляційну скаргу потерпілого, в яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вирок залишити без змін.

Вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та надуманими, оскільки ОСОБА_7 з першого дня визнав себе винним, сприяв органу досудового розслідування у розкритті та розслідування кримінального правопорушення, щиро покаявся та вибачився перед потерпілими, у тому числі і під час судового засідання.

Обвинувачений відшкодував потерпілим шкоду у повному обсязі, в розписках потерпілі зазначили, що не мають до обвинуваченого претензій морального та матеріального характеру. Під час судового засідання потерпілі та їх представник питання суду міри покарання ОСОБА_7 залишити на розсуд суду, тобто не наполягали на реальній мірі покарання.

Також захисник зазначає, що після ДТП ОСОБА_7 не залишив місце пригоди, викликав швидку та поліцію, добровільно надав запис з відеореєстратора, повністю усвідомив тяжкість наслідків, весь час досудового розслідування та судового засідання працював та відкладав кошти для відшкодування шкоди потерпілим, усвідомлюючи глибину пережитого ними горя та невідворотності наслідків ДТП.

Під час апеляційного перегляду справи потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 їх представник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор вважала вирок суду законний та обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вважали вирок суду законним та обґрунтованим.

В судових дебатах сторони кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, апеляційним судом не перевіряються, оскільки не були оскаржені учасниками судового розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги потерпілого про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним тяжким кримінальним правопорушенням, наслідки його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, добровільно у повному обсязі відшкодував завдану потерпілим моральну шкоду, під час досудового розслідуванні приймав заходи щодо відшкодування матеріальної шкоди, від отримання якої потерпілі відмовилися.

При цьому судом також було враховано поведінку потерпілого ОСОБА_14 під час ДТП, а саме те, що останній, будучи пішоходом, не виконав усі обов`язки для пішоходів, встановлені Правилами дорожнього руху та перебігав дорогу на заборонений для пішоходів червоний сигнал світлофора у невстановленому для цього місці.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 судом віднесено щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що задля виправлення обвинуваченого, йому необхідно призначити покарання, в межах санкції статті, у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства та призначив основне покарання, із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

На переконання апеляційного суду, при призначенні обвинуваченому покарання, із застосуванням ст.75 КК України, суд взяв до уваги зазначені обставини у їх сукупності, та дійшов вірного висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання, прийнявши рішення про його звільнення від відбування основаного покарання з випробуванням, з чим повністю погоджується й суд апеляційної інстанції.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 65 67 КК України, а у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів. Даний висновок суду узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Отже, доводи скарги потерпілого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, є необґрунтованими. Обставини, на які посилається апелянт тяжкість злочину, наслідків кримінального правопорушення, було взято до уваги судом першої інстанції при вирішенні питання про призначенні ОСОБА_7 покарання.

Щодо доводів потерпілого про те, що обвинувачений у скоєному не розкаявся, пробачення не попросив, та визнав свою вину формально, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування та судового розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_16 визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, надавав послідовні пояснення, висловлював щирий жаль з приводу загибелі потерпілого, сприяв розкриттю злочину, приймав заходи щодо відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, спричинену моральну відшкодував у повному обсязі, в результаті чого потерпілі відмовилися від свого цивільного позову.

Тому, у даному випадку, колегія суддів не вважає, що обвинувачений ОСОБА_16 визнав свою вину формально та не розкався у вчиненому. Зазначене підтверджується матеріалами провадження та поведінкою обвинуваченого як у суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді справи.

Сукупність досліджених даних привели колегію суддів до висновку про безпідставність доводів, викладених в апеляції, тому підстав для для зміни вироку щодо ОСОБА_7 та призначення йому більш суворого покарання - колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

Отже, апеляційну скаргу потерпілого слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4