Справа № 524/6210/23
Провадження 1-кп/524/239/24
УХВАЛА

20.02.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження №0002044 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянин України, українець, з базовою середньою освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, інвалід 3 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-11.02.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-13.05.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 22.03.2019 року за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.03.2019 року по відбуттю строку покарання, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік;

-03.06.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-16.11.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч. ч. 1, 2 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяці позбавлення волі.

-21.12.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-04.02.2021 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.10.2022 року звільнений умовно-достроково на невідбутний строк 6 місяців 3 дні;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт від 30.08.2023 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України разом з угодою про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник відмовились від угоди, зазначили що умови угоди суперечать їх інтересам та вимогам КПК України. Просили продовжити судовий розгляд кримінального провадження у загальному порядку та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в затверджені угоди про визнання винуватості слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 серпня 2023 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до п.3 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник заявили про відмову від угоди, суд вважає, що умови угоди порушують інтереси обвинуваченого, а тому необхідно відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладених між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 30.08.2023 року.

Разом з тим вирішуючи клопотання про продовження судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку суд вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно роз"яснень, які містяться у п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, має прийняти одне з таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Враховуючи, думки учасників кримінального провадження, які просили продовжити судовий розгляд кримінального провадження у загальному порядку та призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а також те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню закінчено, проведено усі необхідні процесуальні дії, суд, виконуючи вимоги ст. ст. 314, 315 КПК України вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні з викликом у судове засідання учасників судового провадження.

Крім того, в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука знаходиться кримінальне провадження № 0001680 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав за доцільним об`єднати в одне провадження кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , оскільки обвинуваченим є одна й та ж сама особа.

Захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора та не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об"єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченим статтею 217цього Кодексу.

У ч. 1 ст.217 КПК України, визначено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Зважаючи на те, що за матеріалами кримінальних проваджень обвинувачується одна й та сама особа, з метою повного та об"єктивного розгляду справи, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає за необхідне об"єднати кримінальне провадження № 0001680 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, з кримінальним провадженням № 0002044 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України в одне провадження та присвоїти єдиний судовий номер 524/6210/23.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 29.12.2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 26.02.2024 року.

За таких обставин, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальних проваджень, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що з часу обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні одна з підстав, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для обрання такого запобіжного заходу не змінилася.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою є неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений матиме змогу вчиняти нові злочини або ж переховуватися від суду.

На це вказують такі обставини як те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, в ході досудового розслідування був оголошений в розшук. Тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Враховуючи, що до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою розгляд справи завершити не виявляється за можливе, то суд приходить до висновку про необхідність продовження дії цього запобіжного заходу на 60 днів.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, що передбачені в ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 372, 376, 314-316, 468, 469, 474 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 30 серпня 2023 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002044 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження № 0002044 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінальне провадження № 0001680 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний судовий номер 524/6210/23.

Призначити матеріали об`єдного кримінального провадження №524/6210/23 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України на 29 лютого 2024 року на 13 год. 30 хв.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання заявлене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19.04.2024 року включно.

Визначити суму застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступні реквізити:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA0015950

Призначення платежу - запобіжний захід - застава (в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається: для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підсудного. Дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної Установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`яснити йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із місця, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , а також на начальника Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду в частині продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Суддя ОСОБА_1