Справа № 304/2451/23 Провадження № 1-кс/304/650/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 08 серпня 2023 року, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноголова Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

двадцять сьомого листопада 2023 року на розгляд суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього у порядку ст. 199 КПК України прокурор подав слідчому судді клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив продовжити ОСОБА_4 строк застосування запобіжного заходу, обраного на підставі ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави. Зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що близько 01.50 год 08 серпня 2023 року в умовах дії воєнного стану, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження вхідних дверей магазину «Зустріч», що розташований у с. Чорноголова, вул. Центральна, 327, звідки викрав 45 пляшок горілки ТМ «Nemiroff» чорний, ємністю 0,5 л, належних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив потерплій матеріальну шкоду на суму 5 715 грн. Окрім цього як вказує у клопотання прокурор, 13 вересня 2023 року близько 22.00 год згідно з графіком чергування працівниками ГРПП ПР1 відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у складі інспектора СРПП лейтенанта поліції ОСОБА_7 та поліцейського СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_8 здійснено виїзд за повідомленням на лінію «102» про масову бійку із сокирами у с. Чорноголова по вулиці Центральній. Виїздом на місце події працівниками поліції встановлено особу заявника, який назвався ОСОБА_9 , однак не мав при собі документів, які б посвідчили його особу, через що інспекторами було прийнято рішення доставити вказаного громадянина до службового автомобіля та приїхати з ним до найближчого місця, де буде можливо встановити зв`язок логістичного пристрою. Після цього у селі Дубриничі Ужгородського району, встановивши такий зв`язок, працівниками поліції встановлено особу ОСОБА_4 та винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Крім цього оскільки ОСОБА_4 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейські запросили його до службового транспортного засобу з метою транспортування до медичного закладу м. Ужгорода задля встановлення ступеня алкогольного сп`яніння та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, а також доставки до РТЦК та СП задля перевірки вказаної особи на предмет ухилення від виконання військового обов`язку під час загальної мобілізації. Слідчий вказує, що близько 23.00 год рухаючись на службовому автомобілі по вулиці Ужанській у місті Перечин, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, знаючи, що інспектори ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є представниками правоохоронного органу та виконують покладені на них службові обов`язки, умисно, висловивши намір на вбивство, дістав з кишені штанів складний ніж, вхопив лівою рукою поліцейського ОСОБА_7 , який був за кермом, за шию, та наніс йому удар ножем в область шиї з лівої сторони, від чого той загальмував та зміг вирватися від ОСОБА_4 , якого на задньому сидінні вхопив за праву руку інспектор ОСОБА_8 , однак той вирвався та наніс повторно удар ножем в область потилиці водію. Після того ОСОБА_8 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 вхопив останнього за одяг зі спини, але він через ліве плече наніс ОСОБА_8 удар вістрям ножа в область грудної клітини зліва. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив інспектору СРПП ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї та голови, а поліцейському СРПП ОСОБА_8 у вигляді різаної рани грудної клітки, не проникаючої, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Мотивуючи клопотання, прокурор вказує, що матеріали досудових розслідувань № 0000215 від 08 серпня 2023 року та № 0000250 від 14 вересня 2023 року за ознаками вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 4 ст. 185 КК України, були об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру 0000215. Також вказує, що 27 жовтня 2023 року керівником Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 30 листопада 2023 року, а ухвалою суду від 10 листопада 2023 року ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах вказаного строку досудового розслідування. Окрім цього прокурор зазначає, що 24 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК. Відтак строк дії ухвали закінчується 30 листопада 2023 року, однак прокурор вказує, що на даний час ним встановлено наявність декількох ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, і у разі визнання його винним може понести покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_11 , які проживають у одному населеному пункті з ним, чинити психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, чи дачі неправдивих показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що отримавши 30 серпня 2023 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчинив 13 вересня 2023 року інше кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України. Отже прокурор прийшов до висновку, що наведені обставини не дають йому підстав звернутися до суду із клопотанням про застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , оскільки такі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, оскільки заявлені ризики після обрання обвинуваченому запобіжного заходу не зменшилися. Зазначає, що звертається з даним клопотанням до слідчого судді у порядку ч. 6 ст. 199 КПК України, оскільки підготовче судове засідання у справі не призначене, та просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вважав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту повністю забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_4 . Посилався на те, що клопотання не вчасно подане до суду, а тому на підставі ст. 116 КПК таке клопотання підлягає залишенню без розгляду. Окрім цього ризики, на які вказує прокурор взагалі відсутні, навпаки ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, лише не згідний із кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України. З цього приводу захисник вказував на те, що ВС Об`єднаною Палатою вирішує питання про надання правової позиції щодо оцінки крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, оскільки, на його думку, не всі дії особи підпадають під таку правову кваліфікацію.

Обвинувачений ОСОБА_4 позицію свого захисника підтримав та додатково зазначив, що має необхідність доглядати за матір`ю та бабусею, а відтак просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників розгляду клопотання, вивчивши матеріали, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 листопада 2023 року без права внесення застави, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених прокурором ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що враховані при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики можливих спроб останнього переховуватись від суду, впливати на свідків і потерпілу, та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 4 ст. 185 КК України, санкція яких відповідно передбачає покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на строк до п`яти років та позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Поряд з цим слідчим суддею враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу, родину не створив, малолітніх (неповнолітніх) дітей/непрацездатних батьків на утриманні не має.

А отже наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності із суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_4 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, ступінь яких є досить високим.

Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Водночас продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілу та свідків у даних кримінальних провадженнях, оскільки станом на час розгляду клопотання прокурора потерпілі та свідки безпосередньо судом не допитані, при тому, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Тобто ризик впливу на потерпілих/свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже факт направлення обвинувального акта до суду не зменшує ризик можливого незаконного впливу на потерпілого/свідків у кримінальному провадженні, а навпаки збільшує вірогідність його настання внаслідок обізнаності обвинуваченого з усіма наявними матеріалами кримінального провадження, у тому числі, протоколами допитів потерпілих/свідків з наданими показаннями та наближенням стадії їх допиту.

Таким чином, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, слідчий суддя прийшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальнодоступних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.

Водночас з приводу доводів сторони захисту, що порушення прокурором передбаченого ч. 6 ст. 199 КПК України п`ятиденного строку для подання клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є підставою для залишення такого клопотання без розгляду, є хибними та такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, виходячи з такого.

Стаття 199 КПК України, що регламентує порядок продовження строку тримання під вартою, надає прокурору можливість, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання, подати не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, клопотання про його продовження (ч. 6 ст. 199 КПК).

Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Таким чином ст. 199 КПК України встановлює два процесуальних строки: 1) п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою; 2) строк розгляду клопотання слідчим суддею, судом, які є строками виконання обов`язку.

При цьому, передбачений наведеною вище статтею п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч. 5 ст. 199 КПК України не пов`язує обов`язок слідчого судді, суду відмовити у продовженні строку тримання під вартою у зв`язку з його недотриманням чи, тим більше, залишити таке клопотання без розгляду.

Такі висновки повністю узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України (колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду) у справі № 263/15845/2019 (номер провадження 51-6165км19) від 08 квітня 2020 року.

Окрім цього слідчий суддя не вважає прийнятними й доводи захисника ОСОБА_5 з приводу обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки перевірка правильності кваліфікації дій особи не належить до повноважень слідчого судді.

При цьому слідчий суддя звертає увагу захисника на те, що Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 25 травня 2023 року у кримінальній справі № 722/594/22 (провадження № 13-27кс23) відмовилася розглядати зазначене питання, яке вже ставив перед нею Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду стосовно тлумачення та застосування ч. 4 ст. 185 КК, якою встановлена кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки «в умовах воєнного стану».

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя не знаходить підстав для зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 30 листопада 2023 року, вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів до 26 січня 2024 року включно.

В той же час слідчий суддя вказує на те, що висловлені в ухвалі слідчого судді висновки за результатами розгляду клопотання про обрання/продовження запобіжного заходу щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Щодо визначення обвинуваченому розміру застави, як альтернативу триманню під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК), яким у даному випадку є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, у вчиненні якого у тому числі обвинувачується ОСОБА_4 , а відтак слідчий суддя розмір застави не визначає.

Керуючись статтями 2, 7, 177, 193-197, 199, 331, 372, 376, 392-395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Чорноголова Великоберезнянського району Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 26 січня 2024 року (включно) без визначення застави.

Дата закінчення дії ухвали 26 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1