Справа № 357/5738/23 Головуючий в суді 1-ої інстанції - ОСОБА_1 ,
Провадження 11-кп/824/4785/2023 Суддя -доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Така ухвала мотивована тим, що оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, в тому числі і той факт, що засуджений раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочин проти власності, працевлаштований лише останні сім місяців, раніше не працював, до останнього судом вже двічі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, амністія та іспитовий строк, однак на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові злочини, суд дійшов висновку, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Зазначає, що суд посилається лише на те, що ОСОБА_7 раніше судимий, проте, суд залишив поза увагою, що останній працевлаштований, має гарну поведінку, визнає свою провину та щиро розкаюється у скоєному.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечує проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування положень ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2021 за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» Міністерства юстиції України. Початок строку 08.01.2020, кінець строку 08.01.2024.

Крім цього ОСОБА_7 раніше судимий: 1) 15.10.2002 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 15.07.2005 за ст. 3 п. Б ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005; 2) 23.04.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 286 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Звільнений 17.03.2010 умовно-достроково на 11 місяців 22 дні, в порядку ст. 8 КК України; 3) 21.09.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за ст. 309 ч. 2, ст. 316 ч.1 , ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.12.2013 по відбуттю терміну покарання; 4) 16.04.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Не звільнявся. 5) 15.05.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, ст. 70, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнений 04.11.2016 умовно-достроково, в порядку ст. 81 КК України; 6) 14.05.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 163 ч. 1, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 7) 26.09.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, ст. 75 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся; 8) 26.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся; 9) 01.03.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1, ст. 70 ч. 4, ст. 72 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся.

В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерства юстиції України ОСОБА_7 відбуває покарання з 27.05.2022.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_7 за час відбування покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерства юстиції України характеризується посередньо, має два заохочення. На виробництві установи працевлаштований з 14.11.2022. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується у побуті. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, але з метою поблажливого ставлення до себе. Є скритним та підступним. Не завжди утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не слідкує за охайністю свого зовнішнього вигляду. Не в повній мірі виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не регулярно виконує роботи із самообслуговування та благоустрою в установі. При їх виконанні потребує нагляду. Може формально їх виконати з метою фактичного відбуття, згідно графіку. Ініціативи не проявляє. Не бачить суспільної необхідності у самостійному їх виконанні.

Не приймає участі у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає та приймати не бажає.

Був розглянутий на комісії установи, протокол №25 від 22.06.2022 - відмовлено, протокол №39 від14.09.2022 - відмовлено у зв`язку з тим, що мав низький ступінь виправлення.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Всупереч доводам апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 ухвала суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та вмотивованою, та підстав для її скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: