Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3105/23

Номер провадження: 1-кс/511/1492/23

06.10.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000239 від 6 квітня 2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого старший слідчий зазначив, що 5 квітня 2023 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 4 квітня 2023 року в ході протидії нелегальній міграції на державному кордоні ПОРВ (з м.д. н.п. Степанівка Роздільнянського району Одеської області) працівниками прикордонної служби встановлено, що на території Роздільнянського району діє група невстановлених осіб, які організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян призовного віку за грошову винагороду.

По відповідним матеріалам кримінального провадження, працівникам 2 го прикордонного загону ПОРВ (з м.д. н.п. Степанівка) ДПС України було надано доручення для встановлення осіб причетних до скоєння злочину, під час виконання якого було встановлено, що до скоєння злочину ймовірно причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому по матеріалам кримінального провадження, зокрема, 4 жовтня 2023 року працівниками ДПС України було виявлено на польовій дорозі біля села Павлівка Роздільнянського району Одеської області автомобіль ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_4 із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який намагався залишити територію України в обхід пунктів пропусків та на проїзній частині автодороги с. Павлівка с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, неподолік від польової дороги с. Павлівка.

5 жовтня 2023 року було проведено невідкладний обшук автомобілю «ВАЗ» 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , приналежний ОСОБА_4 , та в подальшому його тимчасово вилучили, оскільки він має значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Старший слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Користувач майна ОСОБА_4 просив прийняти рішення на розсуд суду.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000239 від 6 квітня 2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 5 жовтня 2023 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина 4 статті 173 КПК України).

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000239 від 6 квітня 2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «ВАЗ» 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , а фактичним користувачем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1