Справа № 727/8111/23
Провадження № 1-кп/727/389/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 жовтня 2023 року

Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002024 від 04.06.2023 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, Чернівецького району, Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта базова загальна середня, утриманців не маючого, раніше судимого вироком Креміньського районного суду Луганської області від 17.01.2017 за ч. 1 ст.18, ч.4 ст.407 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2023 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці з Чернівецької окружної прокуратури надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , затверджене прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Згідно із вищезазначеним клопотанням ОСОБА_4 04 червня 2023 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , з метою позбавлення життя своєї матері - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей момент спала за місцем свого проживання в одній з кімнат на своєму ліжку, взявши до рук заздалегідь підготовлений кухонний ніж, який тримав в правій руці, увійшов до її кімнати та почав наносити потерпілій множинні удари в ліву частину її тулуба позаду, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, знаючи, що саме в лівій частині тулуба знаходяться життєво-важливі органи та судини.

Такими протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран: паравертабельно зліва в поперечному напрямку; в надключичній ділянці зліва в кількості 2-х в поперечному напрямку, які, відповідно висновку експерта №362 мд від 11.07.2023, виникли у результаті дії гостро-ріжучого предмета, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я потерпілої.

У подальшому, під час вчинення протиправних дій ОСОБА_4 , направлених на позбавлення життя ОСОБА_7 , від криків про допомогу прокинувся чоловік потерпілої ОСОБА_10 , та з метою врятування життя потерпілої втрутився для припинення нападу, вживаючи всіх можливих для цього заходів, а також покликав на допомогу з цією ж самою метою свого другого сина - ОСОБА_11 , який застосувавши фізичну силу до ОСОБА_4 , припинив протиправні дії останнього, таким чином унеможлививши доведення ним злочинного умислу до кінця, та викликав швидку медичну допомогу, яка в свою чергу надала медичну допомогу потерпілій.

Отже, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 орган досудового розслідування вбачає ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, тобто незакінчений замах на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (умисного вбивства).

Разом з тим, в процесі досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 вчинив вищезазначене суспільно - небезпечне діяння в стані неосудності, а тому прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді його госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала з підстав, наведених в ньому.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення поданого прокурором клопотання та також просили застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

ОСОБА_4 в ході судового розгляду суду пояснив, що він проживає в квартирі з мамою і татом. У сім`ї нормальні стосунки, зазвичай вони не сваряться. У ніч з 03.06.2023 на 04.06.2023 він спочатку переодягався у різний одяг, а потім пішов на кухню, взяв кухонного ножа, зайшов до кімнати, в якій спали батьки, і вдарив ним матір у спину кілька разів. Від її криків прокинувся тато та брат, які зупинили його, а брат при цьому ще й побив. Ніж, яким заподіяв ножові поранення матері, він забрав з собою на вулицю, куди вибіг, злякавшись, та викинув у сміттєвий бак. Потім приїхала поліція та швидка медична допомога. Проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом він не заперечує.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що уночі на 04.06.2023, коли вона вже спала, її син ОСОБА_4 , у проханні якого незадовго до цього дати гроші вона відмовила, наніс їй кухонним ножем удари в спину, чим спричинив колото-різані рани. Вона почала кричати. Від її крику прокинулись чоловік та син ОСОБА_12 , які кинулись її рятувати, після чого ОСОБА_4 втік на вулицю. Вона стікала кров`ю, і рідні викликали швидку медичну допомогу, на якій її забрали до лікарні, де зашили рани. Вказала також, що раніше ОСОБА_4 агресії до близьких не проявляв, у 2022 році він лікувався в психіатричній лікарні впродовж місяця з діагнозом «шизофренія».

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він є рідним братом ОСОБА_4 та проживає спільно з ним та батьками. 03.06.2023 він прийшов додому близько 23 год. та одразу ліг спати. Близько 01:00 год. його розбудив батько та сказав, що ОСОБА_13 наніс мамі ножові поранення. Він вибіг з кімнати та побачив маму на підлозі в крові. Крові було багато. Одяг потерпілої був забруднений кров`ю найбільше позаду, нижче шиї. Мати повідомила, що ці ушкодження їй наніс ОСОБА_13 , коли вона спала. Тоді він вибіг надвір та неподалік будинку зустрів ОСОБА_4 , який не відповідав на його запитання, а просто дивився на нього та силою змусив його повернутися до їх квартири. Там вони з батьком викликали швидку допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що ОСОБА_4 є його сином, а ОСОБА_7 дружиною; вони всі спільно проживають в одній квартирі. У ніч з 3 на 4 червня 2023 року він прокинувся, оскільки дружина почала кричати, що син її порізав; також він побачив, що ОСОБА_13 , який хворіє на шизофренію, стояв над нею. Коли він піднявся та підбіг до потерпілої, ОСОБА_14 втік. Дружина була в крові, він бачив на її спині порізи. Тоді він розбудив їх сина ОСОБА_11 , та розповів про те, що трапилось. У подальшому ОСОБА_12 викликав швидку допомогу, яка по приїзду надала першу допомогу та госпіталізувала потерпілу.

З протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 04.06.2023 вбачається, що 04.06.2023 близько 1.20 год. вона отримала кілька ножових поранень в спину, які їй заподіяв син - ОСОБА_4 ( а.к.п.11)

У відповідності із протоколом огляду місця події від 04.06.2023, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , в цьому приміщенні виявлено три ножа та речі з плямами бурого кольору, а також інші сліди вчинення суспільно-небезпечного діяння ( а.к.п.13).

Згідно із висновком експерта №362 мд від 11.07.2023 потерпілій ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран: паравертабельно зліва в поперечному напрямку; в надключичній ділянці зліва в кількості 2-х в поперечному напрямку, які виникли у результаті дії гостро-ріжучого предмета та є легкими тілесними ушкодженнями, що призвели до короткочасного розладу здоров`я ( а.к.п.72).

Відповідно до висновку експерта №432 д від 27.07.2023 вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту з ним від 04.06.2023( а.к.п.76).

Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.06.2023, проведеного з потерпілою ОСОБА_7 , остання впізнала кухонний ніж, яким ОСОБА_4 наніс їй тілесні ушкодження ( а.к.п.66).

Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05.06.2023, проведеного зі свідком ОСОБА_10 , він також впізнав кухонний ніж, яким ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження ( а.к.п.79).

У відповідності із висновком експерта №СЕ-19/126-23/5120-Д від 27.06.2023 за результатами судової дактилоскопічної експертизи 2 сліди пальців рук, виявлені та вилучені на місці події в АДРЕСА_1 , залишені вказівним та середнім пальцями руки ОСОБА_4 ( а.к.п.97).

Згідно із висновком експерта №62 від 29.06.2023 за результатами судової цитологічної експертизи при судово-медичному дослідженні зрізів нігтьових пластин з кисті правої руки ОСОБА_4 виявлено кров людини і знайдено травматичного походження епітеліальні клітини, статева приналежність яких не встановлена. Можна говорити про походження крові від однієї особи, не виключено, що від потерпілої ОСОБА_7 (а.к.п.116).

Відповідно до висновку експерта №852 від 03.07.2023 за результатами судової імунологічної експертизи у плямах бурого кольору на спортивній кофті, чорних джинсових штанах, вилучених при затриманні у ОСОБА_4 , виявлено кров людини та знайдено антиген Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_4 , або від ОСОБА_7 , або від обох осіб одночасно ( а.к.п.145).

Згідно із висновком експерта №854 від 03.07.2023 за результатами судової імунологічної експертизи у плямах бурого кольору на двох фрагментах кофти виявлено кров людини та знайдено антиген Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_4 , або від ОСОБА_7 , або від обох осіб одночасно ( а.к.п.164).

У відповідності із висновком експерта №850 від 03.07.2023 за результатами судової імунологічної експертизи у плямах бурого кольору на фрагменті одіяла, футболці та рушнику виявлено кров людини та знайдено антиген Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_4 , або від ОСОБА_7 , або від обох осіб одночасно (а.к.п.175).

Згідно із висновком експерта №848 від 03.07.2023 за результатами судової імунологічної експертизи, в плямах світло-бурого, темно-бурого та бурого кольорів на трьох фрагментах марлі, на яких міститяться змиви з поверхні ковра в коридорі, поверхні стіни в коридорі та та з поверхні стіни навпроти дверей туалету за адресою: АДРЕСА_1 виявлено кров людини та знайдено антиген Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_4 , або від ОСОБА_7 , або від обох осіб одночасно ( а.к.п.186).

Згідно із висновком експерта №851 від 03.07.2023 за результатами судової імунологічної експертизи в плямах бурого кольору на підковдрі, вилученої за адресою: АДРЕСА_1 виявлено кров людини та знайдено антиген Н, що не виключає походження крові від ОСОБА_4 , або від ОСОБА_7 , або від обох осіб одночасно ( а.к.п.196).

У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта №707 від 20.06.2023 р. ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної, з вираженим емоційно-вольовим дефектом.На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренію, параноїдної, з вираженим емоційно-вольовим дефектом.Внаслідок вищенаведеного захворювання ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги ( а.к.п.278).

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд визнає доведеним, що 04 червня 2023 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , , який страждавхронічним психічним захворювання у формі шизофренії, параноїчної, з вираженим емоційно-вольовим дефектом і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто перебував в стані неосудності,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , наніс ножем множинні удари в ліву частину тулуба ззаду своїй матері - потерпілій ОСОБА_7 , однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення свого суспільно-небезпечного посягання до кінця, оскільки такі його дії були припинені іншими особами.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення суспільно небезпечного діяння, які могли б істотно вплинути на висновки суду про їх вчинення ОСОБА_4 , перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Таким чином, оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки злочинів, передбачених ст. 15ч.3 - 115 ч.1 КК України - незакінчений замах на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Водночас слід зазначити, що при формулюванні обставин суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 15ч.3, ст. 115 ч.1 КК України, вчиненого ОСОБА_4 , у клопотанні зазначено, що він їх вчинив без будь яких на те причин, заздалегідь підготовленим кухонним ножем, «діючи умисно, протиправно,з метою позбавлення життя матері ОСОБА_7 », «розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, знаючи, що саме в лівій частині тулуба знаходяться життєво-важливі органи та судини», чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для виключення зазначених обставин, оскільки це жодним чином не погіршує становище особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, дії ОСОБА_4 не могли бути умисними в жодній із форм вини (прямий чи непрямий умисел), оскільки він не усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, а отже не міг передбачати та бажати настання їх суспільно небезпечних наслідків.

Крім того, умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони злочину, які встановлюються лише щодо осудної особи.

Таким чином, встановивши, що суспільно небезпечні діяння ОСОБА_4 було вчинено у стані неосудності, при формулюванні обставин суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, вчиненого ОСОБА_4 , у клопотанні помилково вказано про усвідомлення ним суспільно небезпечного характеру своїх дій, передбачення ним суспільно небезпечних наслідків та бажання їх настання, вчинення суспільно небезпечного діяння умисно, тобто надано оцінку скоєному за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, які встановлюються лише щодо осудної особи, чим допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 рокувсправі№130/2612/17.

Отже, з огляду на викладене вище, у зв`язку з необхідністю виправлення цієї помилки, з формулювання у клопотанні обставин суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , оскільки це не погіршує його становище та не впливає на застосування до нього примусових заходів медичного характеру, слід виключити слова: « діючи умисно, з метою позбавлення життя матері ОСОБА_7 », «заздалегідь підготовлений», «розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, знаючи, що саме в лівій частині тулуба знаходяться життєво-важливі органи та судини»

Як вже зазначалось вище, з висновку судово-психіатричної експертизи №707 від 20.06.2023 р. під час якої експертом досліджувалась поведінка та спосіб життя ОСОБА_4 до, під час та після вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, беззаперечно вбачається, що останній є суспільно небезпечною особою, виявляє виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, в період часу,до якого відноситься інкриміноване йому діяння, також був психічно хворий, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги .

Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане із посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування в умовах суворого нагляду.

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд, у разі застосування таких заходів, має визначити їх вид.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочинів, передбачених ст. 15 ч.3, 115 ч.1 КК України, доведено сукупністю досліджених доказів та сумнівів у суду не викликає, а згідно з висновком судово-психіатричної експертизи№707 від 20.06.2023 р. він на час вчинення суспільно-небезпечних діянь не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто вчинив їх у стані неосудності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором, та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Доказів про зміну психічного стану ОСОБА_4 ( як в бік покращення, так і в бік погіршення) на час розгляду кримінального провадження сторони суду не надали.

Отже, в умовах змагальності та диспозитивності судового процесу, врахувавши наведене, суд дійшов висновку, що з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, як про це рекомендовано у висновку експерта, з суворим наглядом, враховуючи вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, пов`язаного з посяганням на життя людини.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає необхідним запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, тобто його госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме до КНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», що по вул. Мусоргського, 2 в м. Чернівці, залишити без змін.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Оскільки, відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку, в даному випадку відповідно до ч. 3 ст. 119, 124, 126 КПК України іх слід віднести на рахунок держави.

Цивільні позови у справі не заявлялися.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.19, 92 - 94 КК України , ст.ст.503-513, 516 КПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3 - 115 ч.1 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/126-23/5120/Д від 27.06.2023 року (а.к.п. 97)- в сумі 1912 грн. 00 коп. - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-ножі в кількості 3 штук під №10, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( а.к.п.91);

-один аркуш бланку додатку зі слідами на 4 відрізках прозорої липкої стрічки, одну дактилокарту, два розпаковані паперові конверти, поміщені в спеціальний сей-пакет №5812026, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити (а.к.п.111);

-відібрані біологічні зразки у вигляді нігтьових пластин з флангів правої та лівої руки, після проведення цитологічної експертизи, поміщені в паперовий конверт коричневого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( а.к.п.120);

-ніж, поміщений в коробку коричневого кольору, який переданий на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити (а.к.п.128);

- відібрані біологічні зразки у вигляді змивів пото-жирових речовин правої та лівої китиці долонь рук ОСОБА_4 , поміщені в паперовий конверт коричневого кольору які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( ак.п.137);

- кросівки білого кольору «Nike», які поміщені в картонну коробку білого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області повернути за належністю ОСОБА_4 ( а.к.п.158);

- футболку зі слідами РБК, кофту зі слідами РБК, під №9, поміщені в картонну коробку оранжевого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( а.к.п.168);

- виріз фрагмента одіяла синього кольору, із нашарування РБК, поміщеного в паперовий конверт коричневого кольору із пломбою NPU - 0200015; футболку білого кольору із нашаруванням РБК, під №2, поміщену в паперовий конверт коричневого кольору, із пломбою NPU - 0200010; полотенце білого кольору, просякнуте РБК, під №4, поміщене в паперовий конверт коричневого кольору, із пломбою NPU 0200012, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( а.к.п.179);

- згусток РБК із поверхні ковра в коридорі, поміщеного в паперовий конверт коричневого кольору із пломбою NPU - 0200011; змив РБК із поверхні стіни в коридорі під №5, поміщений в паперовий конверт коричневого кольору із пломбою NPU - 0200013; змив РБК з поверхні стіни навпроти дверей туалету під №6, поміщений в паперовий конверт коричневого кольору із пломбою NPU - 0200014, які передані на зберігання до камери зберігання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити ( а.к.п.190);

- простирадло жовтого кольру із нашаруванням РБК, під №12, поміщене в паперовий конверт коричневого кольору із пломбою NPU 0200016 знищити ( а.к.п.200).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, тобто його госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме до КНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», що по вул. Мусоргського, 2 в м. Чернівці до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 24.10.2023 року.

Суддя ОСОБА_1