УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 26.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, службові особи ТОВ «Шляховик-97» () у листопаді-грудні 2020 року шляхом безпідставного завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Промнафто Трейд» (), ТОВ «Вістеріон» (), які полягали у поставці бітуму, ухилились від сплати податку на додану вартість у сумі 30 881 036,25 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ТОВ «Шляховик-97» () у період листопада-грудня 2020 року внесли до офіційних документів у вигляді податкових декларацій з податку на додану вартість завідомо неправдиві відомості.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Шляховик-97» () зареєстровано 14.07.1997 за № в Овідіопільській районній державній адміністрації Одеської області, знаходиться на обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, знаходиться на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість, основним видом діяльності підприємства є виробництво неметалевих мiнеральних виробiв, н.в.i.у (код КВЕД 23.99). В інкримінований період засновником підприємства був ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), генеральним директором був ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), головним бухгалтером була ОСОБА_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ТОВ «Шляховик-97» () у листопаді-грудні 2020 року здійснив закупівлю бітуму нафтового дорожнього марки БНД 70/100 у ТОВ «Промнафто Трейд» (), ТОВ «Вістеріон» (), які по ланцюгу постачання фактично не здійснювали закупівлю вказаної номенклатури товару та не здійснювали придбання послуг з її виготовлення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім цього встановлено, що поставлений на адресу ТОВ «Шляховик-97» () бітум підприємство в подальшому не реалізовувало, а за допомогою власних сил та засобів використовувало при виготовленні асфальтобетону та бітумних емульсій, які в подальшому по ланцюгу постачання нібито поставлялась на ряд суб`єктів господарської діяльності в т.ч. пов`язане кінцевим бенефіціарним власником підприємство ТОВ «Автомагістраль-Південь» ().

В ході здійснення досудовою розслідування вказаного кримінального провадження за результатом проведених слідчих (розшукових) дій та заходів забезпечення кримінального провадження виявлено та вилучено податкову, фінансову звітність ТОВ «Шляховик-97» (), ТОВ «Промнафто Трейд» (), ТОВ «Вістеріон» (), рух коштів по банківським рахункам вказаних підприємств, відкритих в банківських установах: АБ «Укргазбанк», АБ «Пiвденний», АТ «КIБ», АТ «Полтава-банк», АТ «Таскомбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ АКБ «Конкорд», АТ КБ «ПриватБанк», АТ Ощад у м.Києві, АТ «ПУМБ», ПАТ «Банк Восток», а також частково первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Шляховик-97» () по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ «Промнафто Трейд» (), ТОВ «Вістеріон» () та ін., які в подальшому були направлені для проведення судово-економічної експертизи.

Згідно висновку експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 23-4198 від 13.11.2023 за результатами проведення судово-економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 0000006 від 26.04.2021 встановлено заниження ТОВ «Шляховик-97» () за звітні (податкові) періоди листопада-грудня 2020 року податку на додану вартість на загальну суму 30 881 036,25 грн.

29.11.2023 генеральному директору ТОВ «Шляховик-97» ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

В той же час в період часу з 29.11.2023 по 02.12.2023 Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення в порядку ст.236 КПК України на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: м.Одеса, вул.Романа Кармена.

Проведеним обшуком будівлі на 3,4,5 поверху якої виявлено і вилучено первинні фінансово-господарські документи стосовно фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Шляховик-97» з ТОВ «Промнафто Трейд» (), ТОВ «Вістеріон» () та іншими постачальниками товарно-матеріальних цінностей у вигляді бітуму, зокрема: ТОВ «Компанія «Альянс Нафта Трейд» (),ТОВ «Ліс Транс» (), ТОВ «Одеський Нафтопереробний Трест»(),ТОВ «Група-Октант» ().

В той же час в ході проведення обшуку робочого місця адвоката ОСОБА_7 виявлено і вилучено документи, печатки та штампи юридичних осіб-нерезидентів «Lightcom Trade LLP «SEAL», «TRIDENT OVERSEAS MANAGEMENT LTD COMPANY SEAL», «WESTPARK BUSINESS LTD «ANGUILA», «ООО «СЗСК» Санкт-Петербуг», а також печатку ТОВ «МЄДАН», ТОВ «СНАБ ПОІНТ», ТОВ «СЕНТВІН» та ін. Виявлення вказаних печаток в послідуючому вплинуло на виявлення і вилучення первинних фінансово-господарських документів, які містять реквізити вказаних підприємств у зв`язку із наявністю вважати, що вказані суб`єкти господарської діяльності підконтрольні службовим особам ТОВ «Шляховик-97» та ТОВ «Автомагістраль-Південь».

Вилучені документи на підставі постанови т.в.о. заступника керівника відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_8 від 04.12.2023 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву відповідно до якої просив накласти арешт на первинні фінансово-господарські документи стосовно фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Шляховик-97» з ТОВ «Промнафто Трейд» та ТОВ «Вістеріон» та інших суб`єктів господарської діяльності, які знаходяться в коробках, ідентифікованих у п.895 поданого клопотання, у зв`язку із службовою зайнятістю просив розглянути клопотання у його відсутності.

Представник ТОВ «Шляховик-97»-адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, вказав, що вилучені під час проведення обшуку за адресою: м.Одеса, вул.Р.Кармена,21 речі та документи, є предметом адвокатської таємниці та мають відношення до надання адвокатом правової допомоги клієнтам. Крім того, деякі приміщення в яких проводився обшук використовуються адвокатом ОСОБА_9 та пов`язані із здійсненням останньою адвокатської діяльності. Вказав, що вилучені детективом оригінали фінансово-господарський документів ТОВ «Шляховик-97» та ТОВ «Автомагістраль-Південь» з іншими суб`єктами господарювання не мають жодного відношення до кримінального провадження, відсутність таких документів у власника значно ускладнює проходження різного роду перевірок контролюючих органів. Зауважив, що на теперішній час ТОВ «Шляховик-97» 05.12.2023 року було в повному обсязі відшкодовано завдані державі збитки, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання.

Адвокат ОСОБА_10 повідомлялись належним чином про дату та час розгляду клопотання за домомогою інтернет месенджеру, щодо підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора у відсутності власників майна та їх представників.

Вивчивши клопотання та матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене під час обшуку майно, може відповідати критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні не встановлено факту того, що обшук за адресою:м.Одеса, вул.Р.Кармена,21, був проведений з порушенням норм КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Щодо накладення арешту на товарно-транспортні накладні, реєстри накладних, видаткові накладні, ТОВ «Шляховик 97» та ТОВ «Медан», ТОВ «Укрнафтаоілтрейд» ТОВ «Вістеріон» та інших СГД, за 2020-2021 роки на 5258 арк., на думку слідчого судді мають ознаки ризиковості та можуть свідчити про їх використання в протиправній діяльності в якості засобів вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, а тому накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення. Повернення вищевказаних фінансово-господарський документів наразі є передчасним.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що вилучені речі та документи, що перелічені в п.п.1-894 клопотання прокурора є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000006 від 26.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України. Крім того, процесуальний керівник не підтримав клопотання про накладення арешту в цій частині. У зв`язку з чим у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання детектива підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 26.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені в ході обшуку за адресою: м.Одеса, вул.Романа Кармена,21 документи, а саме: товарно-транспортні накладні, реєстри накладних, видаткові накладні, ТОВ «Шляховик 97» та ТОВ «Медан», ТОВ «Укрнафтаоілтрейд» ТОВ «Вістеріон» та інших СГД за 2020-2021 роки на 5258 арк.

шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися ними до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власникам.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1