04.10.2023
Справа № 641/4296/23
Провадження №1-кп/642/513/22
У Х В А Л А

28 вересня 2023 року м. Харкова

Ленінський районний суду м. Харковау складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та

ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 70001921 від 18.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 25.09.2023 року клопотання захисника ОСОБА_7 було задоволено. Кримінальне провадження № 70001921 від 18.06.2022 року за обвинуваченням вищезазначених осіб було направлені з Комінтернівського районного суду м. Харкова до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

25 вересня 2023 року в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.

Дана справа згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 надійшла на розгляд в провадження головуючого судді ОСОБА_1

26 вересня 2023 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження було призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні- прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовими клопотаннями, датованими ним 26.09.2023 р., про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 оскільки, як на його думку, ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування всіх обвинувачених від суду, знищення , сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ,незаконного впливу на потерпілих, свідків ,інших обвинувачених та експертів, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, які були встановлені під час досудового розслідування не змінилися та продовжують існувати, що виправдовує підстави тримання обвинувачених під вартою. Фактичні обставини вчинення умисних особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, а оскільки ці злочини були вчинені із застосуванням насильства, то до останніх неможливо визначити заставу та більш м`які запобіжні заходи.

Захисник обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти клопотань прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, подала до суду клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити можливість внесення ним застави. В обґрунтування поданих клопотань адвокат ОСОБА_4 зазначила , що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з червня 2022 року. Практика Верховного суду та Європейського суду з прав людини свідчить про те, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поведінка обвинувачених протягом всього досудового розслідування та судового слідства свідчить про що вони не збирається переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілих, експертів, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Всі обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, частина з низ є учасниками АТО мають численні нагороди, відзнаки, подяки, постійне місце проживання, сім`ї , постійний дохід, батьків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать, що ризики не зменшились.

Однак факти, встановлені попередніми ухвалами суду свідчать про те, що ризики значно зменшились.

З моменту взяття обвинувачених під варту ризики значно зменшились, що встановлено ухвалами суду, а саме ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2023 року, якою обвинуваченим було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 28 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави, встановлено що існують лише ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотань прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, подав до суду клопотання про зміну обвинуваченим запобіжних заходів на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного пристрою GPS, з забороною цілодобово залишати місце проживання, або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. В обґрунтування заявлених клопотань захисник ОСОБА_7 зазначив,що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існування зазначених ним ризиків,передбачених ст.177 КПК України, а також не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених. Всі обвинувачені тривалий час утримуються під вартою, мають міцні соціальні зв`язки, а тому відносно них можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_17 - адвокат ОСОБА_22 , обвинуваченого ОСОБА_13 та ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_11 та ОСОБА_19 - адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, посилаючись на те, що прокурором жодним чином не підтверджено наявність існуючих ризиків, як і не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, просили в задоволенні клопотання прокурора відмовити , просили змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою посилаючись на те, що обвинувачені раніше не судимі, працюють , є громадянами з активною громадською позицією, патріотом, мають міцні соціальні зв`язки, сім`ї, дітей, постійні місця реєстрації, не ухилялись від своїх громадських обов`язків та стали на захист України, частина з ним є учасниками бойових дій, нагороджені орденами, медалями та різними відзнаками.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 проти клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, підтримали клопотання та заперечення своїх захисників, зазначивши, що вони не мають наміру переховуватись від суду, впливати на учасників кримінального провадження та перешкоджати йому будь-яким шляхом, вчиняти інші кримінальні правопорушення, мають міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

В ході досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який був неодноразово продовжений.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2023 року відносно всіх обвинувачених строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави був продовжений на 60 днів, а саме до 28.09.2023 року.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В поданих клопотаннях прокурор вказує на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, посилаючись на необхідність забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, обвинувачених та експертів у цьому кримінальному провадженн;

- вчинити інше кримінальне правопорушення .

Наявність ризиків, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри всім обвинуваченим у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами слідчих дій, висновками експертів.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі « Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів , серед яких є особливо тяжкі злочини, за які чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк ло 15 років.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною.

Згідно постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Вказані обставини у сукупності та дані про особи всіх обвинувачених, тяжкість покарання, що загрожує їм уразі визнання винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує їм у разі визнання винуватими, може побудити їх на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд також вважає доведеним наявність ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, обвинувачених та експертів у кримінальному провадженні, оскільки дані особи не були ще допитані судом , а обвинувачені, після відкриття їм матеріалів кримінального провадження, достовірно дізналися про місця проживання або перебування даних осіб та не перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства, матимуть змогу здійснювати незаконний вплив на цих осіб з метою спонукання їх до зміни своїх показань, що обумовлене невизнанням обвинуваченими своєї причетності до інкримінованих злочинів.

Отже, наведені прокурором ризики, визначені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає доведеним.

Разом з цим, суд вважає, що прокурором не доведено перед судом наявність ризику вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, оскільки всі обвинувачені раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, сім`ї, роботу, постійні місця реєстрації.

Судом відхиляються доводи прокурора про наявність ризику знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування наразі завершене, а прокурором було визнано наявні докази достатніми для доведення винуватості обвинувачених, затверджено обвинувальний акт та направлено його до суду.

Крім того суд звертає увагу, що при розгляді попереднього клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно всіх обвинувачених, Комінтернівським районним судом м. Харкова було доведено наявність лише 2-х ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме п.1 та 3 цієї статті.

Будь-яких достовірних даних, що вказують на збільшення ризиків у даному кримінальному провадженні, прокурором суду надано не було.

Обраний відносно всіх обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінується обвинуваченим , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи всіх обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів повязаних з характером осіб обвинувачених, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними звязками та усіма видами звязку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує всім обвинуваченим у разі визнання їх винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинувачених під вартою є необхідною мірою з огляду на те, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню ще не розпочатий .

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, а зміна обраного відносно них запобіжного заходу на більш мякий запобіжний захід буде недостатньою для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених переважають інтереси забезпечення поваги до їх особистих свобод.

Жодних інших обставин, які б спростовували правомірність подальшого тримання обвинувачених під вартою судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недостатність застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам, тому суд вважає, що є законні підстави для продовження строку дії обраного відносно них запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення суми застави, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Застосовуючи до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки останні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 315, 371-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотань захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим запобіжних заходів- відмовити.

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, обраних щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , кожному обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 26 листопада 2023 року включно.

Відкласти підготовче судове засідання на 09.10.2023 року на 10 год.30 хвилин.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена стороною захисту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1