Справа № 368/188/24
УХВАЛА

Іменем України

"07" лютого 2024 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження слідчої ОСОБА_3 та власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000275 від 01.02.2024 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ :

06 лютого 2024 року слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000275 від 01.02.2024 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що 01.02.2024 року о 09 год. 00 хв. до ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що у відділенні № НОМЕР_1 Нової пошти, за адресою: Київська область Обухівський район місто Кагарлик вулиця Медова, 10, виявлено картонну коробку (посилку) всередині якої знаходиться один прозорий поліетиленовий пакунок з порошкоподібною речовиною, білого кольору та два поліетиленові пакунки, червоного кольору, напівпрозорі, всередині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим Обухівського РУП майором поліції ОСОБА_5 , 01.02.2024, в період з 10 год. 18 хв. до 10 год. 35 хв., з застосуванням відеозапису на відеокамеру «Соні», проведено огляд місця події у відділенні №1 Нової пошти, за адресою: вулиця Медова, 10, м. Кагарлик Обухівського району Київської області, в ході якого було виявлено та оглянуто посилку, а саме картонну коробку, на зовнішній частині якої мається клейка накладна на якій зазначено відправник ОСОБА_4 з зазначенням його контактного номеру, номер контактного телефону та відомості отримувача. Зазначену картонну коробку поміщено до спеціального пакету PSP 3402889 та вилучено.

У ході огляду даної посилки, всередині виявлено та вилучено наступне:

- паперовий пакунок, сірого кольору, всередині якого знаходиться один прозорий, поліетиленовий пакунок з порошкоподібною речовиною, білого кольору, який поміщено до спеціального пакету 2955804 та вилучено;

- два поліетиленові пакунки, червоного кольору, напівпрозорі, в середині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету INZ1020019 та вилучено.

01.02.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Будучи допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 зазначив, що за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нього зберігається подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору.

У зв`язку з чим, на підставі письмової заяви ОСОБА_4 , слідчим Обухівського РУП майором поліції ОСОБА_5 , з застосуванням відеозапису на відеокамеру «Соні», в період часу з період часу з 16 год. 35 хв. до 17 год. 35 хв., проведено обшук за місцем проживання останнього, а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- один поліетиленовий прозорий пакунок з речовиною, коричневого кольору, який поміщено до спеціального пакету INZ1020015;

- два поліетиленові пакунки, червоного кольору, напівпрозорі, в середині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету INZ1020016;

- один мобільний телефон, марки Redmi 7A, корпус червоного - чорного кольору, у чохлі червоного кольору, який поміщено до спеціального пакету INZ1020018.

01.02.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилучених в ході обшуку за вищевказаною адресою речей та предметів речовими доказами.

На підставі вище викладеного вилучені в ході проведення обшуку 01 лютого 2024 року предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметами і доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Вилучений в ході обшуку 01.02.2024 мобільний телефон, марки Redmi 7A, який належить ОСОБА_4 є речовим доказом оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування даного кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч. 2 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органі досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Слідча Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши слідчу ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2024 року о 09 год. 00 хв. до ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що у відділенні № НОМЕР_1 Нової пошти, за адресою: Київська область Обухівський район місто Кагарлик вулиця Медова, 10, виявлено картонну коробку (посилку) всередині якої знаходиться один прозорий поліетиленовий пакунок з порошкоподібною речовиною, білого кольору та два поліетиленові пакунки, червоного кольору, напівпрозорі, всередині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим Обухівського РУП майором поліції ОСОБА_5 , 01.02.2024, в період з 10 год. 18 хв. до 10 год. 35 хв., з застосуванням відеозапису на відеокамеру «Соні», проведено огляд місця події у відділенні №1 Нової пошти, за адресою: вулиця Медова, 10, м. Кагарлик Обухівського району Київської області, в ході якого було виявлено та оглянуто посилку, а саме картонну коробку, на зовнішній частині якої мається клейка накладна на якій зазначено відправник ОСОБА_4 з зазначенням його контактного номеру, номер контактного телефону та відомості отримувача. Зазначену картонну коробку поміщено до спеціального пакету PSP 3402889 та вилучено.

У ході огляду даної посилки, всередині виявлено та вилучено наступне:

- паперовий пакунок, сірого кольору, всередині якого знаходиться один прозорий, поліетиленовий пакунок з порошкоподібною речовиною, білого кольору, який поміщено до спеціального пакету 2955804 та вилучено;

- два поліетиленові пакунки, червоного кольору, напівпрозорі, в середині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету INZ1020019 та вилучено.

01.02.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Будучи допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 зазначив, що за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нього зберігається подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору.

У зв`язку з чим, на підставі письмової заяви ОСОБА_4 , слідчим Обухівського РУП майором поліції ОСОБА_5 , з застосуванням відеозапису на відеокамеру «Соні», в період часу з період часу з 16 год. 35 хв. до 17 год. 35 хв., проведено обшук за місцем проживання останнього, а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- один поліетиленовий прозорий пакунок з речовиною, коричневого кольору, який поміщено до спеціального пакету INZ1020015;

- два поліетиленові пакунки, червоного кольору, напівпрозорі, в середині яких знаходиться подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, які поміщено до спеціального пакету INZ1020016;

- один мобільний телефон, марки Redmi 7A, корпус червоного - чорного кольору, у чохлі червоного кольору, який поміщено до спеціального пакету INZ1020018.

01.02.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилучених в ході обшуку за вищевказаною адресою речей та предметів речовими доказами.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено у ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом І частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами частини 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Зі змісту частини 2 вказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно щодо якого є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як визначає стаття 168 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час законного затримання особи в порядку, передбаченому статтями 207 і 208 цього кодексу, а також під час обшуку й огляду із складанням відповідного протоколу, наданням його копії особі, у якої вилучене майно, або її представнику та забезпеченням його схоронності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, приписами частини 3 статті 170 кримінального процесуального кодифікованого закону України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), той накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, а також документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно, відповідно до правил цього кодексу.

Системний аналіз відповідного законодавства та змісту клопотання слідчого свідчить про те, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, не можуть застосовуватись поза межами конкретного кримінального провадження й після закінчення строків досудового розслідування, а тому будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі й застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Також, вирішуючи питання щодо арешту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя ураховує зміст частини 2 статті 132 зазначеного нормативно-правового документу, відповідно до якої клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Підпункт а пункту 1 частини 1 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України визначає слідчі підрозділи органів Національної поліції органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство).

Одночасно із цим й пункт 3 частини 2 розділу 1 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 570 від 06.07.2017 року, визначає, що органами досудового розслідування, зокрема, є слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції.

При цьому процесуальним законом визначено, що до клопотання слідчого чи прокурора про арешт майна повинні бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими воно обґрунтовується, а у самому клопотанні слід зазначити: підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09.04.2019 року, справа №138/2740/16-к, провадження №51-3984км18, Закон, у тому числі в частині 10 статті 100 КПК, захищає право добросовісного власника або володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами зі злочинною метою. Такий підхід відповідає вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає серед іншого, що знаходження балансу між суспільним інтересом у попередженні злочинів та захистом прав зацікавлених осіб у таких обставинах означає, що покладання такого тягаря на власника відповідного майна може бути виправданим, лише якщо його інтерес у поверненні йому майна переважується ризиком, що таке повернення полегшить вчинення злочинів і зашкодить боротьбі з організованою злочинністю

Вище вказане майно у відповідності до ст. 98 КПК України має ознаки речових доказів, які мають суттєве значення в подальшому для досудового розслідування, та правильно наклав арешт на вказане майно з метою його збереження, оскільки існують обставини можливого подальшого приховування даного майна, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження тимчасово вилученого майна. Крім того слід зазначити, що оцінка зібраних доказів щодо їх належності та допустимості перевірятиметься під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, адже не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, і як наслідок можливе відчуження майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 01 лютого 2024 року, в період часу з 16 год. 35 хв. по 17 год. 35 хв., квартири АДРЕСА_2 , спільними частковими приватними власниками якої, в рівних частках 1/5, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6677960 від 09.03.2005 року є: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон ОСОБА_4 , марки Redmi 7A, в корпусі червоного - чорного кольору, у чохлі червоного кольору, який поміщено до спеціального пакету INZ1020018.

Мобільний телефон марки Redmi 7A, в корпусі червоного - чорного кольору, у чохлі червоного кольору, який поміщено до спеціального пакету INZ1020018, передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: м. Обухів вул. Київська, 22.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 .

Про виконання ухвали суду направити повідомлення слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1