01.11.2023
Справа № 331/7198/23
Провадження № 1-кс/331/2075/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ст.слідчого Слідчого відділення Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000991 від 30.10.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, не одружений, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, який має середню освіту, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий, -

- 13.07.2006 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 263 КК України засуджений до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 03.05.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 70 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2006 року та призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України 15.06.2009 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 22 дні;

- 14.01.2010 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 307 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71, КК України частково приєднано покарання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2007 року та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. . На підставі ст. 81 КК України 08.08.2014 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 28 днів;

- 27.07.2020 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України засуджений до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

В С Т А Н О В И В:

Ст. слідчий слідчого відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став та знову скоїв корисливий злочин на території Олександрівського району за наступних обставин:

30.10.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилині, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану (Згідно Закону України від 03.03.2022, який набув чинності 07.03.2022, «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство») маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, зняв віконну раму та проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу з кімнати, намагався таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_7 .

В цей час до дому повернувся власник будинку ОСОБА_7 , та намагався зупинити ОСОБА_5 .. В свою чергу у останнього виник умисел на відкрити викрадення чужого майна, та ОСОБА_5 , відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого викрав майно ОСОБА_7 , а саме:

-самовар електричний вартістю 1000 гривень;

-пояс для підводного плавання з металевими грузами вартістю 20000 гривень, поклавши до сумки;

- пістолет системи револьвер «Шлебустер» вартістю 9000 гривень, поклавши до своєї куртки;

чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 , на суму 30000 гривень.

Після чого зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану в умовах воєнного стану (Згідно Закону України від 03.03.2022, який набув чинності 07.03.2022, «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство»).

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 30.10.2023;

-протоколом затримання особи, підозрювано у вчиненні злочину від 30.10.2023;

-допитом потерпілого.

-допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування, процесуальним прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , та вручено його останньому 31.10.2023.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачено п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , не працевлаштований, вчинив тяжкий корисливий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, тому орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Окрім того, ОСОБА_5 , ніде не працевлаштований, що дає підстави вважати, що скоєння корисних кримінальних правопорушень є єдиним його джерелом прибутку. Данні підстави вказують на те, що ОСОБА_5 , залишаючись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, що є єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.

Крім того, про неможливість обрання запобіжного заходу домашній арешт, який передбачений п.4 ч.1 ст.176 КПК України свідчить принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та наявність можливості переховуватись від органів досудового слідства або суду і подальшого порушення більш м`яких запобіжних заходів передбачених п.3 ч.1 ст. 176 КПК України та п.4 ст. 176 КПК України.

У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, враховуючі під час обрання запобіжного заходу, положення передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан та репутацію, міцність соціальних зв`язків, наявність в нього родини й утриманців, дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене слідчий просить слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, на задоволенні наполягали.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, захисник зазначив, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, що в повній мірі буде відповідати принципам та меті його призначення.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого чи свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України); продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється (п. 5 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які він посилається в клопотанні слідчий, в обґрунтування обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, адже підозрюваний не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, систематичність вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Тому є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин, переховуватись від органів досудового слідства та суду, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків, доцільно обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 194, 196, 309, 372 КПК України, слудчий суддя -

У Х В А Л И В:

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 УДПтС України в Запорізькій області, тобто до 29 грудня 2023 року до 11 год. 28 хв.

Визначити суму застави у розмірі 134 000 гривень 00 копійок , які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесені визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У вразі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді у визначений ними час за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 29 грудня 2023 року до 11 год. 28 хв.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою відраховувати з 30 жовтня 2023 року з 11 год. 28 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1