ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/730/24 Справа № 204/2565/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000881 від 30.12.2022 стосовно

ОСОБА_7 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК та йому призначено покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 30 грудня 2022 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

30 грудня 2022 року в період дії правового режиму воєнного стану, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 переліз через паркан, тим самим потрапив на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, невстановленим способом відчинив металопластикове вікно в одній зі спальних кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_3 та через відчинене вікно проник до будинку.

Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку за вказаною адресою, ОСОБА_7 викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: ноутбук чорного кольору марки «Asus» модель «K 535» Mb Ver K53SJ B6NOAS323738245 з зарядним пристроєм та комп?ютерно-провідною мишкою чорного кольору вартістю 3 750,00 грн.; жіночий рюкзак чорного кольору вартістю 189,00 грн.; ноутбук сірого кольору марки «НР» 15-6А 051 п, штрих-код 210 з зарядним пристроєм та дротовими навушниками білого кольору вартістю 15 308,00 грн.; упаковку скотчу «Scotch» - 3м вартістю 199,00 грн.; шкатулку коричневого кольору, вартість якої не встановлена; ключницю рожевого кольору з ключами, вартість якої не встановлена; плащ-дощовик в мішку чорного кольору вартістю 102,00 грн.; червону коробку з написом «Sunlight», в середині якої знаходиться ланцюжок сірого кольору, вартість якої не встановлена, ліхтар з дротом та виделкою вартістю 136,00 грн.; гаманець синього кольору вартістю 270,00 грн., скарбничку з монетами та монети, вартість яких не встановлена, всього на загальну суму 19 954,00 грн.

В подальшому ОСОБА_7 , утримуючи при собі вищевказане майно впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає у невстановлений спосіб, залишив приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 та почав рухатися в напрямку паркану на території домоволодіння однак, не отримав реальної можливості розпорядитися вищевказаним майном, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий сусідами потерпілої.

15 лютого 2024 року прокурор в порядку вимог ст. 403 КПК відмовилась від апеляційної скарги. Враховуючи, що в рамках вказаного кримінального провадження відкрито апеляційне провадження ще за скаргами обвинуваченого та захисника, суд апеляційної інстанції приймає відмову прокурора від його апеляційної скарги та здійснює розгляд відповідно до вимог ст. 404 КПК за вказаними апеляційними скаргами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про неповноту судового розгляду та порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом не надана належна оцінка показанням свідка ОСОБА_10 , який фактично повідомив, що саме він протиправно проник в будинок з метою заволодіння майном. Зазначає про недопустимість доказу - висновку судово-товарознавчої експертизи №154-23, оскільки експертом використано порівняльних підхід, який передбачає аналіз цін попиту та пропозиції, однак жодного посилання на джерело інформації, яке було використано експертом не вказано. Крім того, як зазначено у висновку на експертизу не було надано об`єкти для проведення, а саме речі вилучені під час огляду місця події. Зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази виявлення та вилучення на місці події слідів пальців рук, опису розташування предметів а яких останні виявлені, стан поверхні об`єкта, вид, розмір слідів. Сторона захисту звертає увагу, що в протоколі огляду місця події відсутні дані щодо виявлення слідів пальців рук ОСОБА_7 на ноутбуку та шухлядки.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року скасувати, як незаконний та необґрунтований.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вину у скоєному не визнає та вважає, що судом безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочині. В іншій частині підтримує доводи викладені в апеляційній скарзі захисника.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги та з підстав, викладених у скаргах просив їх задовольнити та призначити новий судових розгляд в суді першої інтснації.

Прокурор заперечував проти доводів апеляційних скарг та просила вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Обвинувачений підтримав доводи своєї апеляційної скарги та захисника та наполягав на їх задоволенні з викладених в них підстав, зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на його причетність до скоєння інкримінованого злочину.

Потерпіла до суду не з`явилась, про час та дату апеляційного розгляду повідомлена належним чином, не зверталась із заявою/клопотанням про її особисту участь яка відповідно до ч. 4 ст. 401 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), не є обов`язковою, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без її участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції щодо виду, розміру призначеного ОСОБА_7 покарання ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядаються.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження дотримано в повному обсязі, з огляду на наступне.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг сторони захисту, щодо непричетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину колегія суддів оцінює їх, як безпідставні і натомість вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК, є ґрунтовним та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, в тому числі:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 грудня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_9 заявила, що 30 грудня 2022 року близько 15 години 55 хвилин, невідома особа проникла на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму металопластикового вікна, проникла до житлового будинку, де здійснила крадіжку майна (а. С 11);

- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2022 року з фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є територія приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду приміщення вказаного будинку обстановка була порушена та розкидані речі. Крім того в ході огляду місця події на коробкі від «iPad», метало-пластиковому вікні, столі, дверях тумби, за допомогою дактилоскопічного порошку виявлено сліди пальців рук, які перекопійовано на липкі стрічки ( а. с. 13-16);

- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2022 року з фототаблицями, відповідно до якого місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, що являє собою частину земельної ділянки, яка розташована поруч з парканом та металевими воротами з хвірткою приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду було виявлено, що на землі знаходиться рюкзак чорного кольору в якому знаходився ноутбук з зарядним пристроєм та комп?ютерно-провідною мишкою чорного кольору; пакет білого кольору «Еко Ферма» та гаманець синього кольору з написом «Vif». Під час огляду пакету, було встановлено, що всередині знаходиться: ноутбук сірого кольору марки «НР» 15BA 051b, з зарядним пристроєм та дротовими навушниками, упаковка скотча, шкатулка з різними дрібними речами, та інше. Зі шкатулки та ноутбуку було вилучено по одному відбитку пальців рук, які було перекопійовано на липку стрічку. (а. с. 17-19);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 154-23 від 17 січня 2023 року, відповідно до якого ринкова вартість на момент вчинення кримінального правопорушення, викраденого ОСОБА_7 майна складала 19 954, 00 грн. ( а. с.82-88);

- висновком експерта № СЕ-19/104-23/6360-Д від 21 лютого 2023 року, відповідно до якого п`ять слідів пальців рук розмірами відкопійовані на п`ять відрізків липкої стрічки належать ОСОБА_7 (а. С 102-113);

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в суді першої інстанції зазначила, що 30 грудня 2022 року їй зателефонувала тітка і повідомила, що у будинок хтось увірвався. Коли вона приїхала, там вже був обвинувачений ( ОСОБА_7 ) та поліція. Вказала, що ОСОБА_7 викрав 2 ноутбуки, зарядні пристрої, шкатулку з сувенірними монетами, ланцюжок, куртку, два рюкзаки, лампу, гаманець, всі викрадені речі знаходились на подвір`ї. Також зазначила, що вікно, через яке він залазив, було пошкоджене та відкрите. Територія домоволодіння огороджена, просто так не можливо зайти, через неї лише можна перелізти.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді зазначив, що 30 грудня 2022 року йому зателефонувала дружина та сказала, що побачила пару, яка була на подвір`ї та кидали рідній сестрі його дружини каміння в будинок. Вони прийшли, побачили дівчину в капюшоні, яка розмовляла по телефону, сказала, що вони посварилися та він побіг. Також, вони побачили біля паркану людину, підійшли туди, чоловік забіг за гараж з речами, був пакет кольоровий, потім прийшов до них, вони попросили його переміститися тим же шляхом, яким заліз через паркан. Зазначив, що коли обвинувачений переліз через паркан у нього випав з кишені гаманець. Зауважив, що коли побачили ОСОБА_7 він рухався, бігав, метушився, він не міг втекти, оскільки подвір`я будинку все огороджене парканом;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , як в суді першої інстанції зазначила, що в день подій почула, як собака гавкає та побачила чоловіка та жінку, які повільно проходили, зазирали у хвіртку та кидали каміння. Це був обвинувачений та з ним жінка, які через годину приблизно, з`явились знов, після чого, свідок про події повідомила своєму чоловіку. Коли вони підійшли до будинку потерпілої, побачили на дворі обвинуваченого та сказали йому, щоб він переліз через паркан, при цьому в нього впав гаманець чорного кольору. Також свідок зауважила, що людина, яка кидала каміння та яку потім затримали - це була одна й та сама людина - ОСОБА_7 .

Дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши у вироку вищезазначені та інші докази, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки суд першої інстанції дав належну оцінку наданим стороною обвинувачення доказам не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і ці докази в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення та доведеність вини останнього у його вчиненні, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

За версією обвинуваченого ОСОБА_7 30 грудня 2022 року він приїхав на таксі на АДРЕСА_3 з двома особами, які були його боржниками та дівчиною ОСОБА_13 , думав, що чоловіки знімають цей будинок, однак ключі загубили та їм прийшлось перестрибнути через паркан. Він довго чекав, думав, що його обдурили та стрибнув через паркан, чоловіки йому пояснювали, що людина спить і він буде в шоці, що вони беруть два ноутбуки. Зауважив, що в будинку не був та нічого не крав.

Аналізуючи версію захисту, суд апеляційної інстанції вважає її неспроможною та такою, що спростовується матеріалами справи та показаннями свідків - очевидців події, які вказали саме на ОСОБА_7 , як особу яка з викраденими речами знаходилась у подвір`ї потерпілої. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь - які інші належні докази того, що таємне викрадення майна потерпілої вчинено іншими особами, оскільки як зазначено вище на місці події був виявлений саме обвинувачений, в будинку та на речах виявлені саме його сліди пальців рук, також свідки зазначили, що бачили саме ОСОБА_7 та дівчину, будь - яких інших осіб чи транспортного засобу ними помічено не було.

Також версія обвинуваченого, про те, він з двома чоловіками приїхав за вказаною адресою на таксі та після чого останні пішли до будинку, спростовується показаннями свідка ОСОБА_12 , яка будучи допитаною в суді першої інстанції під присягою зазначила, що ОСОБА_7 разом з дівчиною декілька разів були помічені біля будинку вони кидали каміння, від чого дуже лаяла собака. Перший раз вони пішли вулицею, а потім знову повернулись та про даний факт вона повідомила своєму чоловіку, який підійшов до будинку потерпілої біля якого стояла дівчина (яка була з обвинуваченим), після чого в подвір`ї потерпілої був виявлений саме ОСОБА_7 інших осіб чоловічої статі не було. Також є сумнівна версія обвинуваченого, який під час очікування знайомих, які перебували у будинку, у разі довготривалого очікування не міг обмежитись наприклад дзвінком на мобільний телефон останніх, а не перелазити через паркан чи кидати каміння у бік будинку, яке б могло пошкодити цілісність останнього.

Твердження захисту щодо причетності до вчинення інкримінованого злочину свідка ОСОБА_10 , будь - якими іншими належними доказами, окрім показань самого обвинуваченого та свідка не підтверджуються. Крім того ОСОБА_7 під час досудового розслідування та на місці події будь-яких заяв про те, що це будинок в якому проживають його знайомі, яких він чекав задля отримання боргу не повідомляв, про вчинення злочину іншими окрім нього особами не заявляв. Вказану версію подій обвинувачений надав лише під час судового розгляду, однак будь-яких даний про нібито особу "боржника" якому заборгував гроші органу досудового розслідування та суду не надав, окрім даних свідка ОСОБА_10 , який на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі та показання якого не узгоджуються з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає версію обвинуваченого такою, що надана з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що поза розумним сумнівом доведено, що саме ОСОБА_7 переліз через паркан, тим самим потрапив на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де невстановленим способом відчинив металопластикове вікно та проник до спальної кімнати вищезазначеного будинку, де діючи таємно викрав майно на загальну суму 19 954 гривень, виконавши усі дії які вважав необхідними для доведення умислу до кінця, однак не отримав з причин, які не залежали від його волі, не отримав реальної можливості розпорядитись викраденим майном, так як був викритий сусідами потерпілої. Спосіб проникнення саме ОСОБА_7 до будинку підтверджується даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 30 грудня 2022 року на якому зафіксовано пошкодження (віджим) металопластикового вікна, крім того згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/6360-Д від 21 лютого 2023 року, слід пальця руки, який був виявлений на вікні та наданий експерту на дослідження належить саме ОСОБА_7 . Окрім того свідки події ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_9 . Вказали саме на ОСОБА_7 , як особу, яка знаходилась на подвір`ї потерпілої з викраденними речами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 прямо вказують на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу, яка була ними викрита під час незаконного заволодіння майном, об`єктивних даних, які спростовували вказані показання в матеріалах справи не має, також як і відсутні відомості про те, що останні з будь-яких підстав обумовили обвинуваченого.

Крім того на відеозаписі дослідженим судом першої інстнації видно чоловіка та жінку, які в день та час події дійсно знаходились біля домоволодіння потерпілої, при цьому чоловік зазирав у ворота, дивився по сторонам, після чого кидав каміння в напрямку будинку, що повністю узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_12 , яка зазначила, що побачила чоловіка та жінку, які зазирали до подвір`я потерпілої та кидали каміння. Також суд звертає увагу на те, що на відео окрім чоловіка та жінки не видно сторонніх осіб чоловічої статі чи транспортного засобу на якому останні під`їхали до місця події.

Щодо належності та допустимості вказаного доказу суд апеляційної вважає за необхідне зазначити, що вказаний відеозапис було долучено під час судового розгляду потерпілою, прокурор який брав участь та учасники процесу знали про відеозапис, з його змістом ознайомились в суді та не заперечували проти залучення його до матеріалів справи.

Тому враховуючи процесуальну процесуальну поведінку учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що при розгляді цього кримінального провадження не було порушено балансу інтересів сторін провадження, вони нарівно використовували надані їм процесуальні права на збирання та подання до суду доказів і у зв`язку з цим мали достатньо часу для обстоювання своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.

Аналізуючи доводи захисника щодо недопустимості доказу - висновку судово-товарознавчої експертизи № 154-23 від 17 січня 2023 року, колегія суддів вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 86, 101, 102 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з даними постанови про призначення судово-товарознавчої експертизи від 17 січня 2023 року, слідчим поставлено експерту питання щодо ринкової вартості переліченого майна на момент вчинення кримінального правопорушення, крім того для дослідження експерту надано три спец пакети №INZ4056763, INZ4056762, WAR1092573. Відповідно до даних протоколу огляду місця події у вищезазаначені спец пакети були поміщені (а. с. 17-19), речі у переліку, кількості та найменуванні вказаному у протоколі. Згідно з висновком експерта №154-23 від 17.01.2023, для проведення судово-товарознавчої експертизи останньому на дослідження надано вищезазначені спец пакети, речові докази надані в опечатаних спецпакетах та доставлені нарочно (а. с. 81-88). Також в експертному дослідженні зазначено, що при виконанні робіт експерт керувався Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", основними положеннями "Методики визначення вартості майна" та інше, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що використання порівняльного підходу у визначенні ринкової вартості майна не суперечить вимог закону, крім того експертом зазначена формула розрахунку. Відповідно до висновку вказаної експертизи вартість майна визначалася згідно із загальноприйнятими методами проведення судовотоварознавчих експертиз та з огляду на методичні рекомендації з визначення вартості майна.

Враховуючи викладене колегія суддів не вбачає істотних порушень допущених експертом під час складання висновку. Водночас захист не позбавлений процесуальної можливості за необхідності клопотати про надання доступу до матеріалів, які досліджував експерт. За відсутності такого клопотання, з урахуванням ст. 22 вказаного Кодексу слід розуміти, що сторона захисту, самостійно обстоюючи свою правову позицію, не вважала за доцільне скористатися таким правом, клопотань про проведення повторної експертизи не заявляли.

Доводи захисту щодо ненадання експерту на дослідження об`єктів експертизи є необґрунтованим, оскільки як зазначено вище експерту було надано три спец пакети. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на правову позицію викладену у постанові ВС від 24.09.2020 у справі № 403/290/18 (провадження № 51-2125км20), відповідно до якої у тому, разі якщо, навіть речові докази та матеріали провадження не були надані безпосередньо експертові, не є підставою для визнання висновку товарознавчої експертизи недопустимим доказом.

Доводи захисника щодо недотримання норм матеріального та процесуального права під час надання оцінки висновку судової дактилоскопічної експертизи є безпідставними, з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що виявлення та вилучення відбитків слідів папілярних узорів (слідів пальців рук) було здійснено під час огляду місця події 30 грудня 2023 року. Згідно з даними протоколів огляду місця події та висновку № СЕ-19/104-23/6360-Д від 21 лютого 2023 року, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК такі відбитки вилучались на клейкій стрічці (а. с. 13-19). Доводи захисту щодо відсутності в протоколі огляду місця події місця розташування слідів пальців рук є необґрунтованими, так як зі змісту протоколу видно, що за допомогою дактилоскопічного порошку на металопластиковому вікні з внутрішньої сторони виявлено один слід пальця руки. Також необхідно зазначити, що викладені захисником в цій частині доводи є формальними та не є такими, що істотно впливають на зміст проведеного експертного дослідження чи свідчать про істотні порушення прав і свобод під час їх виявленні чи вилучення та не спростовують висновок експерта щодо приналежності виявлених слідів рук обвинуваченому ОСОБА_7 .

Крім того колегія суддів звертає увагу, що у висновку експерта №СЕ-19/104-23/6360-Д та долученої до нього ілюстративної таблиці міститься детальний опис слідів папілярних узорів рук з зазначенням їх розміру та фотофіксацією ( а. с. 102-110).

Аналізуючи доводи захисника колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони полягають у переоцінці окремих доказів, із наданням їм тенденційної оцінки, яка не відповідає їх дійсному змісту, та ігноруванням решти доказів в їх сукупності і системності. Наведені в апеляційних скаргах прокурора доводи не спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваному вироку, і не містять переконливих доводів, які би дозволили суду апеляційної інстанції дійти переконання, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність.

У зв`язку із вищенаведеним апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000881 від 30.12.2022 стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4