Справа №766/1112/23
н/п 1-кп/766/1870/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

25.10.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

під час відкритого судового засідання, з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР 03.04.2023 за №0000677 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.04.2023 за №0000677 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє продовжено до 28.10.2023 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обвинувачений надав до суду клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Прокурор під час розгляду клопотання підтримав, просив продовжити раніше обраний запобіжний захід, оскільки ризики, які мали місце на момент його обрання не зменшились. Просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як передчасно поданого.

Обвинувачений клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив задовольнити його, заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки заявлені прокурором ризики відсутні. Зазначив, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було порушено його права, проте ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не оскаржував. Просив суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки заявлені прокурором ризики відсутні. Не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілого не заперечував проти застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Щодо клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладається на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, під час досудового розслідування не встановлено міцних соціальних зв`язків останнього, таким чином, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи без запобіжного заходу обвинувачений ухилятиметься від суду, крім того ОСОБА_4 не працевлаштований та не має законних джерел існування, тому доходи, отримані від здійснення злочинної діяльності є єдиним джерелом його доходів, тому зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_7 , оскільки він знає місця де він може перебувати та де він проживає, та вразі перебування обвинуваченого на волі останній реально матиме можливість впливати на свідка.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Перелічені відомості вагомо свідчать про продовження існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше правопорушення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Тривалість тримання обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 23 грудня 2023 р.)

Щодо клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.616 КПК України, передбачено порядок скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміну запобіжного заходу, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Проте, згідно з положеннями ст.616 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, а також підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано інший запобіжний захід, ніж запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Правом звернення до суду із таким клопотанням обвинувачений не наділений.

Можливості звернення обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі і для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, статтею 616 КПК України не передбачено. Він має право звернутися з таким клопотанням до прокурора.

Враховуючи, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не наділений правом звернення до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.616 КПК України, його клопотання задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт, оскільки зазначені в клопотанні прокурора ризики переважають дані обставини і виправдовують тримання його під вартою. При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 314-317, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зміну запобіжного заходу.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного, заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185 КК України на 60 днів до 23 грудня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду «25» жовтня 2023 р. о 12:45 годині.

СуддяОСОБА_1