Справа №487/3060/23
Провадження №1-в/487/225/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві подання начальника Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Миколаївській Донецькій, Луганській та Херсонській областях області про визначення порядку виконання вироків відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстану, громадянина РФ, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.07.2023 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

засудженого вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023 за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ВСТАНОВИВ:

Начальник Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироків.

В обґрунтування клопотання зазначено, що з 05.10.2023 на обліку органу пробації перебуває ОСОБА_3 на підставі виконання вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.07.2023, який набрав законної сили 31.08.2023, за яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст. 309 КК України та призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 1 рік 6 місяців та покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, на виконання до органу пробації надійшов вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023, яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Проте, при винесенні вироку суду від 19.09.2023, не було враховано вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.07.2023.

На підставі викладеного, орган пробації просить вирішити питання про порядок застосування покарання за двома вироками.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що на виконанні Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях перебувають два вироки відносно засудженого ОСОБА_3 , а саме Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.07.2023, який набрав законної сили 31.08.2023, за яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст. 309 КК України та призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 1 рік 6 місяців та покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023, яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, який набрав законної сили 20.10.2023.

Отже, у даному випадку визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків стосовно ОСОБА_3 повинно відбуватися за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку у справі встановлено, що засуджений винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

У відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

За таких обставин суд вважає, що необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України у такому випадку може бути обумовлена, якщо у відношенні засудженого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання із врахуванням цього вироку.

Крім того, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п. 12 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.

Подібна правова позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року (провадження № 51-717км18) щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, зокрема, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, - не допускається, а за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вироки відносно засудженого ОСОБА_3 , а саме вироки Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.07.2023 та Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023 - підлягають окремому виконанню, а тому їх слід виконувати самостійно.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про визначення порядку виконання вироків відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.07.2023, який набрав законної сили 31.08.2023, за яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст. 309 КК України та призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 1 рік 6 місяців та покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023, яким ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації - виконувати кожний самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1