Справа №639/507/24
Провадження №1-кп/639/221/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2024 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скребиші Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, який перебуває на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони, ВОС-100915А в/ч НОМЕР_2 , у військовому званні старший солдат, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -
Старший солдат ОСОБА_3 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання документу, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на пособництво у виготовленні підробленого офіційного документу - посвідчення водія, з метою його подальшого використання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, у березні 2022 року, більш точну дату та час в ході дізнання встановити не виявилось за можливе, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов за допомогою всесвітньої мережі Інтернет та кросплатформного месенджера «Telegram» сторінку з продажу посвідчень водія та передав невстановленим у ході досудового розслідування особам свої персональні дані, надав копію паспорту громадянина України на своє ім`я та фотокартку на виготовлення підробленого документу посвідчення водія. В подальшому, в квітні 2022 року, більш точну дату та час в ході дізнання встановити не виявилось за можливе, у відділенні Нової пошти в м. Красноград Харківської області ОСОБА_3 , сплативши грошові кошти в сумі 11 000 грн., отримав від невстановленої в ході дізнання особи посилку, в якій знаходилось підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 22.04.2022 з відкритою категорією «В» на власне ім`я, яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_3 виступив пособником у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «В».
Крім того, ОСОБА_3 після отримання підробленого посвідчення водія, тобто з квітня 2022 року, маючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», свідомо почав використовувати завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого 22.04.2022 з відкритою категорією «В» у власних потребах, тобто для керування транспортним засобом.
Так, 28.11.2023 о 23 год. 08 хв., ОСОБА_3 , під час керування автомобілем марки «Volkswagen Т4» д.н.з. НОМЕР_4 , був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за непрацюючі задні габаритні вогні, біля буд. № 80, що розташований по вул. Москалівській (Жовтневої Революції) у м. Харкові.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні.
Письмовою заявою ОСОБА_3 від 31.01.2024 року, яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання та використання завідомо підробленого документа, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання та ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захв орювань чи інвалідності не має, військовослужбовця, неодруженого, не будь-яких осіб на утриманні, маючого фактичне місце проживання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 67 КК України не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, відношення обвинуваченого до скоєних кримінальних правопорушень, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо нього в цілому, можливе без ізоляції його від суспільства та вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу на користь держави в межах санкції ч.1, ч.4 ст. 358 КК України з урахування положень ч.1 ст.70 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави, що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2023 р., яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- посвідчення водіясерії НОМЕР_3 виданого 22.04.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження знищити (к/п а.с. 43);
Процесуальні витрати в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. за проведення судової технічної експертизи документів стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (к/п а.с. 42).
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1