Справа № 215/7881/23
1-кп/215/448/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі, головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданн і в залі суду №7 в м.Кривому Розі клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні №0001901 від 08.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 ; обвинувачений ОСОБА_3 ; захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину обвинувачений може переховуватися від суду, перебуваючи на свободі може чинити тиск на потерпілого, перебував у розшуку у даному кримінальному проваджені, тому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тому як більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_3 , та його захисник проти заявленого прокурором клопотання не заперечують.

Суд, вислухавши учасників кримінального правадження, дослідивши письмові матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2023 було обрано запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, на час досудового розслідування по 14 липня 2023 року включно.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Із матеріалів доданих до обвинувального акту та з клопотання вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено позбавлення волі строком до 08 років, тому він усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду за наявності перебування останнього у розшуку по даному кримінальному провадженні.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

У справі «Ілійко проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду, що спростовує доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою, а більш м`які запобіжні заходи є недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, допитати потерпілого, свідків, які приймали участь під час досудового розслідування, та є сусідами обвинуваченого, вказані дії неможливо зробити до спливу строку дії запобіжного заходу, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на шістдесят днів, що є максимально можливим строком продовження, згідно з ч.3 ст.331 КПК України, у зв`язку суд відхиляє доводи сторони захисту.

Керуючись ст.ст.177, 183, 199, 315, 331 ч.3 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: