Справа № 308/1676/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання заступника керівника Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 20.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за кадастровим номером :10:002:0124 площею 0.129 га та земельну ділянку за кадастровим номером :10:002:0125 площею 0.11 га.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 23.02.2022 № 28 о/с з 24.02.2022 призначений на посаду заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 22.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. У межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 28.04.2023 за клопотанням слідчого накладено арешт на вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» р.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у постійному користуванні громадянина ОСОБА_7 . Крім цього, ухвалою передбачено заборону користування транспортним засобом із поміщенням такого на майданчик ТОВ «Фарт» в с. Білин, 303 Рахівського району Закарпатської області. Водночас, як встановлено досудовим розслідуванням, фактично вказаний транспортний засіб вилучений не був, а натомість залишився у володінні та користуванні ОСОБА_7 .

Про вказані обставини стало відомо ОСОБА_5 , який в силу займаної посади керівника слідчого підрозділу, який здійснює розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 22.04.2023, був обізнаний про те, що фактичним володільцем вантажного автомобіля марки «ЗІЛ» р.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , який крім цього являється його сусідом та з яким він був попередньо знайомий і періодично спілкувався, однак всупереч обов`язку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 39 КПК України, вжити організаційних заходів, спрямованих на усунення порушень вимог законодавства підпорядкованими працівниками слідчими СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, а саме щодо виконання вищевказаної ухвали слідчого судді про арешт майна у повному обсязі, ОСОБА_5 жодних дій, спрямованих на організацію вилучення слідчими арештованого транспортного засобу не вчинив, а натомість вирішив використати ситуацію, що склалась, з метою свого особистого протиправного збагачення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, однак не пізніше кінця липня 2023 року, у невстановленому місці ОСОБА_5 , зустрівся із ОСОБА_7 , та у ході розмови запевнив останнього у тому, що ОСОБА_7 може використовувати даний автомобіль незважаючи на заборону, встановлену ухвалою слідчого судді про арешт майна, та при виникненні будь-яких питань на дорозі із працівниками поліції, останній допоможе їх вирішити, а також повідомив, що може посприяти у скасуванні арешту на вказаний транспортний засіб.

18.10.2023 приблизно о 20 годині ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та викликав його до себе на роботу. Коли ОСОБА_7 прийшов до нього, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою особистого протиправного збагачення, повідомив ОСОБА_7 , що за 800 доларів США він вирішить питання про скасування арешту на вищевказаний транспортний засіб, водночас у випадку відмови надати кошти, він, використовуючи свої службові можливості керівника органу досудового розслідування, вжиє заходів, аби автомобіль у ОСОБА_7 був вилучений, а у подальшому взагалі буде переданий на користь ЗСУ.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 зустрівся із ним біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у ході зустрічі повторно наголосив ОСОБА_7 на необхідності надання йому 800 доларів США, які він розділить між адвокатом, суддею та прокурором і вирішить питання про скасування арешту майна, а інакше транспортний засіб у ОСОБА_7 заберуть і він його ніколи більше не побачить.

Надалі, 20.10.2023, ОСОБА_5 знову телефонував заявнику, на цей раз через месенджер «Вайбер» та цікавився його рішенням та готовністю до передачі грошових коштів.

Будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі неправомірної вигоди могла потягнути шкідливі наслідки правам та інтересам ОСОБА_7 , останній погодився на таку протиправну пропозицію ОСОБА_5 , однак попередив останнього про відсутність у нього грошових коштів у вказаному розмірі та звернувся із відповідною заявою у правоохоронні органи.

У подальшому, 28.10.2023 близько 15 год. 34 хв. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 зустрівся із ним біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході розмови повідомив, що для вирішення питання із скасуванням арешту на транспортний засіб, необхідного узгодити питання із закриттям кримінального провадження із прокуратурою та слідчим суддею, при цьому заначив, що це буде не безкоштовно, однак конкретний розмір неправомірної вигоди не повідомив.

Надалі, 03.11.2023 близько 06 год. 58 хв під час зустрічі, яка відбулась на тому ж місці, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що якщо про факт відсутності арештованого транспортного засобу на штраф майданчику стане відомо начальнику Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, то його вилучать, а у ОСОБА_5 будуть неприємності, а тому необхідно вирішити питання щодо закриття кримінального провадження, при цьому наголосив, що ним як начальником слідчого відділу спільно зі слідчим вжито заходи для створення передумов для законного закриття провадження. Водночас, враховуючи що частину грошових коштів за вирішення цього питання необхідно буде надати прокуратурі та суду, вартість вирішення питання у порівнянні із попередніми домовленостями зросте приблизно на 500 доларів США, а тому ОСОБА_7 треба мати напоготові 1300 доларів США, а він у свою чергу переговорить з адвокатом та головним прокурором.

Під час зустрічі, яка відбулась 08.11.2023 близько 07 год. 11 хв. на тому ж місці, ОСОБА_5 підтвердив, що узгодження вирішення питання триває, водночас сума неправомірної вигоди зросла до 1500 доларів США.

За таких обставин, ОСОБА_5 , підозрюється у проханні надати службовій особі неправомірну вигоду за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.01.2024 відносно ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування встановлено майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме згідно згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 363582242 на праві приватної власності ОСОБА_5 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 363581770, № 363582057 на праві приватної власності ОСОБА_5 належить земельна ділянка за кадастровим номером :10:002:0124 площею 0.129 га та за кадастровим номером :10:002:0125 площею 0.11 га.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає як обов`язковий вид покарання - конфіскацію майна, а тому з метою забезпечення виконання даного виду покарання, яке потенційно може бути призначене ОСОБА_5 у випадку засудження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені. Прокурор через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України з метою збереження забезпечення арешту майна, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 20.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за кадастровим номером :10:002:0124 площею 0.129 га та земельну ділянку за кадастровим номером :10:002:0125 площею 0.11 га.

31.01.2024 відносно ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши подане клопотання матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, враховуючи, що санкція статті передбачає обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та недопущення, зокрема, відчуження такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання заступника керівника Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 20.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку за кадастровим номером :10:002:0124 площею 0.129 га;

-земельну ділянку за кадастровим номером :10:002:0125 площею 0.11 га.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1