Справа № 283/727/23
провадження №1-кп/283/115/2023
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2023 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 06 червня 2016 року за № 0000557 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ксаверів Коростенського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , кімнати 9/10, громадянина України, одруженого, з середньою-спеціальною освітою, охоронника в гаражному кооперативі «Озерне» в м. Київ по вул. Тимошенка, 2ж, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення:

05 серпня 2016 року близько 18 години водій ОСОБА_6 поблизу с. Білий Берег Коростенського (на час події - Малинського) району Житомирської області, керуючи належним йому технічно справним автомобілем марки «ИЖ-412 ИЄ», р.н. НОМЕР_1 , на 86 км. +300 м. автодороги М-07 сполученням «Київ-Ковель- Ягодин», рухаючись у напрямку м. Київ правою смугою руху разом із пасажиром ОСОБА_7 , всупереч вимог 1.10, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не врахував дорожніх умов та обстановки, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, перед зміною свого напрямку руху, не переконався у його безпечності і що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив свій напрямок руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, виїхав на зустрічну смугу руху, по якій у той час рухався автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , чим створив своїми діями останньому небезпеку та допустив з ним зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди:

пасажирка автомобіля марки «ИЖ - 412 ИЄ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток основи черепа, перелому кісток носа, субарахноідальних крововиливів, геморагічного забою головного мозку, переломів ребер по 2 лініям, двобічного гемо пневмотораксу (клінічно), перелому ключиці, розриву капсули печінки, крововиливів в зв`язочні апарати внутрішніх органів, що по своїй категорії відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від тупої сполучної травми тіла, яка супроводжувалась переломом кісток основи черепу, переломом кісток носа, субарахноідальним крововиливом, геморанічним забоєм головного мозку, переломом ребер 2 лініям, двобічним гемо пневмотораксом (клінічно) переломом ключиці, розривом капсули печінки, крововиливами в зв`язочні апарати внутрішніх органів та ускладнилась набряком-набуханням головного мозку зі здавленням стовбура;

пасажир автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки без зміщення уламків, що по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості;

автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень, чим його власнику ОСОБА_10 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 516615,25 грн.

Необережні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_7 .

ІІ. Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження:

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України визнав в повному обсязі.

Пояснив, що 05 серпня 2016 повертаючись додому в м. Київ в його автомобілі була пасажир племінниця ОСОБА_7 , яку він мав підвезти в м. Київ. Рухався в своїй смузі руху та дійсно, він при вказаних у обвинувальному акті обставинах, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам допустив зіткнення на зустрічній смухі руху з іншим автомобілем. Причиною зіткнення спочатку зазначав втрату свідомості, а згодом проявлену неуважність. Зазначив, що внаслідок аварії також зазнав тілесних ушкоджень, тривалий час лікувався, наслідки перелому ноги відчуває до сьогоднішнього дня.

Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнав частково, зазначаючи про завищеність їх вимог. Просив задовольнити їх в межах доведеності.

У цьому зв`язку у суду не виникало сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.

Потерпіла ОСОБА_4 , яка є мамою ОСОБА_7 , подробиць аварії не знає. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов не заявляла.

Враховуючи позицію учасників кримінального провадження, які не бажали виклику та допиту в судове засідання свідків, суд, з врахуванням принципу змагальності, не допитував останніх.

IІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди:

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2016, оглянуто ділянку на 86 км +300 м. автодороги «Київ-Ковель-Ягодин», де виявлено автомобіль марки «ИЖ - 412 ИЄ» ,д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться попереч проїзної частини правої смуги руху в напрямку м. Коростень; автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходиться на узбіччі автодороги в напрямку м. Коростень. Сліди шин поверхневі на проїзній частині правої смуги руху у автомобіля марки «Toyota» загальною довжиною 8,80 м. При проведеному огляд слідів гальмування виявлено не було. Автомобіль марки «ИЖ - 412 ИЄ» ,д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку м. Київ, а автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався в напрямку м. Коростень (т.1, а.с.62-73).

Висновком експерта №3/639 від 08.08.2017 встановлено, що місце зіткнення автомобіля «ИЖ - 412 ИЄ», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_3 , знаходиться в районі розташування осипу скла на проїзній частині (позиція №3 на схемі до протоколу огляду місця ДТП) на смузі руху в напрямку м. Ковель (т.1, а.с.154-157).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.09.2016 за участю свідка ОСОБА_8 відтворено обстановку та обставини події від 05.08.2016 по факту дорожньо-транспортної пригоди. Свідок розмістив свій транспортний засіб у напрямку м. Коростень на правій смузі руху на відстані від правої осі автомобіля до осьової 0,96 м. та задньої лівої осі 0,97 м. Після чого показав, що зустрічний транспортний засіб виїхав на його смугу із зустрічної смуги руху на відстані 52,70 м. (т.1, а.с.158-162).

Висновком експерта №3/971 від 27.10.2016 встановлено, що у даній дорожній обстановці водію автомобіля марки «ИЖ 412 ИЄ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , необхідно було діяти відповідно до вимог п. 1.10 «Дорожні умови», «Дорожня обстановка», 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України. В наведених дорожніх умовах, при заданих вихідних даних, з технічної точки зору в діях водія автомобіля «ИЖ 412 ИЄ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачається невідповідність дій технічним вимогам п. 10.1 та п.11.3 ПДР України.

У даній дорожній обстановці водію автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається.

Водій автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , з моменту виникнення небезпеки для руху, своїми односторонніми діями, не мав технічної можливості уникнути даної ДТП.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних в причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної ДТП є рух автомобіля «ИЖ 412 ИЄ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 в напрямку смуги руху автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 , на відстані, на якій водій ОСОБА_8 своїми односторонніми діями не має технічної можливості уникнути даної ДТП (т.1, а.с.164-169).

Щодо стану транспортних засобів:

Висновком експерта №3/817 від 22.09.2016 встановлено, що на момент ДТП гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля «ИЖ-412», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходились в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану автомобіля «ИЖ-412», д.н.з. НОМЕР_1 не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.т.1, а.с. 126-137).

Відповідно до висновку експерта №3/818 від 22.09.2016, на момент ДТП гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 , знаходились в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення наведеної дорожньо-транспортної пригоди (т.1, а.с.139-150).

Відповідно до висновку експерта №0333 про оцінку автомобіля від 10.11.2016 року, ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент пошкодження, станом на 05.08.2016 року складає 516615,25 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 733886,49 грн.; матеріальний збиток, заподіяний власнику вказаного автомобіля складає 516615,25 грн. (т.1, а.с.74-79).

Даними протоколу №0333К огляду транспортного засобу від 17.10.2016 проведено огляд автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3 , та зафіксовано пошкодження, отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди (т.1, а.с.93-113).

Щодо спричинення смерті та тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

Відповідно до висновку експерта №809 від 13.08.2016, із медичної карти № 18206 стаціонарного хворого відомо, що ОСОБА_7 , 1995 року народження, поступила до відділення ВІТПХ ЖОКЛ 06.08.2016 близько 17 год. 15 хв. по направленню Малинського ТМО. З виписного епікрізу: поступила 05.08. з місця ДТП. 13.08. - о 06 год. 45 хв. зупинка серцевої діяльності. О 07 год. 30 хв. констатовано смерть. Діагноз: Политравма. ОЧМТ. Ушиб головного мозку. Перелом лобної кістки. Забійна рана на чолі. Забій легень та серця. Двобічний гемо пневмоторакс. Перелом кісток носа, правої ключиці. Забійна рана правого вуха.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток основи черепу, перелому кісток носа, субарахноідальних крововиливів, геморагічного забою головного мозку, переломів ребер по 2 лініям, двобічного гемопневмотораксу(клінічно), перелому ключиці, розриву капсули печінки, крововиливів в зв`язочні апарати внутрішніх органів. Дані тілесні ушкодження за механізмом свого утворення складають тупу сполучну травму тіла, тобто, утворились від контактів із твердими тупими предметами, що мають обмежену, переважаючу, плоску поверхні, якими могли бути виступаючі частини салону автомашини, не виключено, в термін та за обставин вказаних в анамнезі мед карти - 05.08.2016, пасажирка автомобіля, постраждала внаслідок ДТП, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_7 настала від тупої сполучної травми тіла, яка супроводжувалась переломом кісток основи черепу, переломом кісток носа, субарахноідальним крововиливом, геморагічним забоєм головного мозку, переломами ребер по 2 лініям, двобічним гемо пневмотораксом (клінічно), переломом ключиці, розривом капсули печінки, крововиливами в звязочні апарати внутрішніх органів та ускладнилась набряком-набуханням головного мозку зі здавленням стовбура (т.1, а.с.119-121).

Згідно з висновком експерта №201 від 26.09.2016, у ОСОБА_6 1972 року народження, згідно записів медичної карти малися тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням, відкритого перелому проксимального метаепіфізу великогомілкової кістки без зміщення, забійної рани підборіддя, що по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості і потягли за собою тривалий розлад здоров`я. Могли виникнути від дії твердих тупих предметів із значною силою прикладання (т.1, а.с.118).

Відповідно до висновку експерта №99 від 14.07.2017, у ОСОБА_9 , 1965 року народження, згідно записів медичної документації малися тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки без зміщення уламків, що по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, могли виникнути від дії твердого тупого предмету (т.1, а.с.122).

Висновком експерта №76 від 21.04.2017 встановлено, що у ОСОБА_10 , 1973 року народження, згідно записів наданої медичної документації яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз «забій правого кульшового суглобу, лівого передпліччя» згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 п. 4.6 до уваги не приймався (т.1, а.с.123).

Відповідно до висновку експерта №77 від 21.07.2017, у ОСОБА_8 , 1996 року народження, згідно записів медичної документації малися тілесні ушкодження у вигляді садна грудної клітки, що по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості і могли виникнути від дії твердого тупого предмету (т.1, а.с.124).

Щодо стану обвинуваченого в момент вчинення кримінального правопорушення:

Висновком №76 від 19.07.2017 судово-медичною експертною комісією встановлено, що у представлених медичних документах на ім`я ОСОБА_6 зазначено, що в період з 14.08.2013 по 19.08.2013 він знаходився на стаціонарному лікуванні в Головному воєнно-медичному центрі з приводу: «Міжхребцева грижа 4-5 поперекових хребців з вираженим лівостороннім больовим синдромом », з приводу чого 14.08.2013 року він був прооперований.

У зв`язку з тривалим лікуванням, 13.11.2013 ОСОБА_6 був спрямований на ЦВКК, з метою подальшого проходження ВТЕК на підстав встановленого діагнозу: «Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта з помірними статодинамічними порушеннями». Починаючи з 2005 року, ОСОБА_6 неодноразово лікувався з приводу: «Вертебралгія попереково-крижового відділу хребта з вираженим больовим синдромом», в цей же період він оглядався кардіологом і неврологом, які діагностували: «Гіпертонічну хворобу 1 ст. Вегето

судинну дистонія за гіпертонічним типом».

11.11.2016 ОСОБА_6 проводилася ехокардіографія, на якій були виявлені явища інфаркту-міокарда по задньо-базальній стінці лівого шлуночку і задньої стінки правого передсердя.

Таким чином, вище описані захворювання у ОСОБА_6 зі сторони хребта та серцево-судинної системи могли призвести до болючих відчуттів і тим самим зумовити сплутаність свідомості або короткочасну її втрату, що і стало причиною ДТП, що сталося 05.08.2016 (а.с.170-172).

Додатковим висновком №91 від 09.11.2017 судово-медичної експертної комісії встановлено, що у представлених медичних документах на ім`я ОСОБА_6 зазначено, що враховуючи характер і ступінь вираженості захворювань, ОСОБА_6 не було протипоказано керувати транспортними засобами на момент скоєння ДТП, що сталося 05.08.2016 (т.1, а.с.173-175).

Висновком експерта (експертизи за матеріалами справи) №280/21 від 14.10.2022 судово-медичною експертною комісією встановлено, що у наданих матеріалах відсутні дані, що свідчили б про те, що у ОСОБА_6 мали місце захворювання, які б могли призвести до втрати свідомості 05.08.2016 на момент ДТП (т.1 а.с.177-250; т.2 а.с.1-54).

У судовому засіданні досліджено характеризуючи матеріали на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Так, згідно з побутовою характеристикою від 28.12.2022, 14.12.2022, скарги відносно останнього від сусідів та мешканців будинку не надходили, у порушеннях громадського порядку помічений не був, за місцем проживання характеризується посередньо (т.2 а.с.57-58).

Відповідно до довідки №470557 від 22.12.2022, ОСОБА_6 за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (т.2 а.с.55).

Згідно з вимогою про судимості вбачається, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (т.2, а.с. 59).

Обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується відповідним медичним висновком (т.1, а.с. 169).

ІV. Мотиви ухвалення вироку:

Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтями 286 - 288, 415 КК України, слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм - бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

Таким чином, діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху у формі вчинення дій, заборонених правилами або у не виконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил.

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

За результатами судового розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 06 серпня 2016 року за № 0000557, встановлено, що дії водія автомобіля марки «ИЖ 412 ИЄ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 суперечили вимогам пунктів 1.10, 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, а саме:

пункту 1.10 «Дорожні умови», «Дорожня обстановка», відповідно до яких дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом,

пункту 10.1, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху смуги руху,

пункту 11.3 згідно якого, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу,

та знаходяться в причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної ДТП.

Таким чином, необережні дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Необхідності додаткової кваліфікації за ч.1 ст. 286 КК України немає, оскільки такі дії обвинуваченого охоплюються складом ч. 2 ст. 286 КК України.

Тяжкість отриманих кожним з потерпілих тілесних ушкоджень захистом також не оспорювалась.

Обставин, що пом`якшують покарання, або обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обираючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, потребою відшкодування засудженим спричинених ДТП збитків, даних досудової доповіді, позицію потерпілої та прокурора щодо виду та міри покарання, посткримінальну поведінку ОСОБА_6 , і з урахуванням цього, вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що призвело до смерті людини та заподіяння середньої тяжкості іншому учаснику дорожнього руху, що беззаперечно встановлює суспільну небезпеку з реальною загрозою заподіяння істотної шкоди людині, а тому приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк, визначений санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Так, ПДР України регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, а тому уникнення обвинуваченим додаткового покарання за обставин даного кримінального провадження у справедливому розмірі негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності суворо дотримуватись Правил дорожнього руху.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання на переконання суду буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів; відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи); перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

V. Вирішення цивільного позову ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

При вирішенні заявлених позовних вимог суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В силу ст.128 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що цивільна відповідальність ОСОБА_6 як володільця транспортного засобу ИЖ-412 ИЄ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в період вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, а тому саме він є належним відповідачем за позовом.

Власником автомобіля Toyota Camry, держаний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_10 .

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного суду від 14.12.2021, справа №147/66/17, шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Згідно з висновком експерта №0333 від 10 листопада 2016 матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля Тойота Кемрі складає 516615, 25 грн.

Даний висновок не спростовано в судовому засіданні, а тому суд покладає його в основу, задовольняючи позов ОСОБА_10 в повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_9 також заявлено позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок отримання травми зазнавав систематичного фізичного болю в області руки через її перелом, що потягло за собою втрату працездатності на деякий час, змушений був затрачати значні зусилля для відновлення належного рівня свого життя.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного суду від 14.12.2021, справа №147/66/17, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України). Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди саме в 25 000 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого на користь позивача.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку вимог ст. 100, 124 КПК України відповідно.

Керуючись ст. 373,374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття основного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою майнової шкоди в розмірі 516 615, 25 грн.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування спричиненої дорожньо-транспортною пригодою моральної шкоди в розмірі 25 000 грн.

Речовий доказ: автомобіль марки ИЖ-412 ИЄ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , знято з обліку у зв`язку з вибраковкою (т.2 а.с. 61);

автомобіль «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 (т.1 а.с. 176), залишити останнім за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2902, 00 (дві тисячі дев`ятсот дві) грн.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя