Справа № 308/7093/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

кримінальне провадження 1-кп/308/549/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000024, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 лютого 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді стрільця снайпера 3 гірсько штурмового відділення 3 гірсько штурмового взводу 1 гірсько штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України,-

встановив:

02 травня 2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, та перебуваючи на посаді стрільцяснайпера 3 гірськоштурмового відділення 3 гірськоштурмового взводу 1 гірськоштурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 09:00 год. 11.08.2022 року не з`явився на ранковому шикуванні у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 10.03.2023, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, та перебуваючи на посаді стрільцяснайпера 3 гірськоштурмового відділення 3 гірськоштурмового взводу 1 гірськоштурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, о 09:00 год. 11.08.2022 року не з`явивсяна ранковому шикуванні у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 10.03.2023, проводячичас на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому кається, просить суворо не карати, зазначив, що не передбачав наслідки своєї поведінки.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано як, самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини кримінального провадження, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, щирому розкаянні у вчиненому та активному сприянні розкриттю злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації і проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не офіційно працює та утримує сім`ю у складі брата та сестри, матері пенсійного віку та вітчима інваліда ІІ групи.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом визнається рецидив злочину.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч.5 ст. 407 КК України у вигляді позбавленням волі.

Щодо можливості застосувати ст..75 КК України при призначені покарання ОСОБА_4 , суд приходить до такого.

Статтею 4 КК України регулюється чинність закону про кримінальну відповідальність у часі. Так,закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення,якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Кримінальна протиправність і караність,а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 5 КК України регулюється зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Так,ч.2 цієї статті визначає,що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

13.12.2022 року прийнятий Закон про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, який виключає можливість застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання за злочини передбачені, зокрема ст. 407 КК України. Цей закон набрав чинності 27.01.2023 р.

Разом з тим, суд з урахуванням вимог ст. 4 та ст. 5 КК України, вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення (початок), а саме станом на 11.08.2022 р., оскільки закон, що погіршує становище особи не має зворотної дії в часі.

На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.5 статті 407 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_4 , таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373-376,395, 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1