Справа № 348/1997/20
Провадження № 11-кп/4808/337/23
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000467 за апеляційною скаргою прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року, згідно з яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, що проживає у АДРЕСА_1 , одруженого, з повною загальною середньою освітою, працюючого укладальником - пакувальником ДП «Промінь- Карпати», раніше не судимого, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання - чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 відповідні обов`язки.

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

18 липня 2020 року біля 04:00 год., в темну пору доби, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Skoda Oktavia», із реєстраційним номером НОМЕР_1 , перед початком руху узбіччям дороги, що поруч із зупинкою громадського транспорту по вулиці Шевченка у селищі Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, проявив неуважність та не переконався в безпечності виконання маневру розвороту, і що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, із узбіччя проїжджої частини вказаної вулиці розпочав рух автомобілем на проїжджу частину дороги.

Внаслідок зазначених дій, водій автомобіля марки ««Skoda Oktavia»» ОСОБА_8 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який потрапив під передні колеса автомобіля, що спричинило притискання його тіла між днищем автомобіля та дорожнім покриттям.

В подальшому водій ОСОБА_8 декілька, разів здійснив маневр автомобілем вперед та назад та шляхом волочіння тіла потерпілого об дорожнє покриття, завдав додаткові тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Після чого ОСОБА_8 , усвідомивши, що здійснив наїзд на пішохода, покинув його та залишив місце вчинення злочину.

При цьому водій ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті порушення водієм ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та її органів з переломами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9-го ребер зліва по одній косій лінії, яка проходить між лопатковою та задньо-пахововою лініями, розривів пристінкової плеври в ділянках переломів 4, 5, 7, 8-го ребер, переломами 1, 2, З, 4, 5, 6, 7, 8-го ребер справа по лінії, яка проходить між середньо-ключичною та біля грудною лініями, 8, 9, 10, ,1-1, 12-го ребер справа по білягрудинній лінії, розриву пристінкової' плеври в ділянці перелому 8-го ребра, крововиливу в плевральні порожнини, забою серця та легень, закритої тупої травми органів за очеревинного простору з крововиливом в жирову капсулу лівої нирки, закритої тупої травми тазу з неповним лінійним переломом верхньої: гілки лобкової кістки справа, закритої тупої травми правої нижньої кінцівки з переломом правої малогомілкової кістки у нижній третині, неповним вивихом правого гомілково-ступеневого суглобу, закритої тупої травми шийного відділу хребта з переломом поперечного відростка 7-го шийного хребця, що ускладнені тяжким травматичним шоком та які, згідно з висновком експерта № 334 мають ознаки тяжких тілесних, ушкоджень. Внаслідок отриманий травм ОСОБА_12 помер о 05:20 год. 22.07.2020 року.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким: призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зазначає, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання у виді позбавлення волі. Безпідставне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням призвело до призначення надто м`якого покарання обвинуваченому.

Наголошує, що суд першої інстанції не врахував обставини вчинення злочину та його наслідки, зокрема те що, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що здійснив наїзд на пішохода, намагаючись уникнути відповідальності, не повідомив органи поліції, а залишив місце вчинення злочину та поїхав своїм автомобілем додому, де ліг спати.

Вважає, що судом недостатньо враховано обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також зазначає, що судом першої інстанції проігноровано вимоги ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 01.12.2021 року у цій же справі. Так, апеляційний суд, скасовуючи попередній вирок від 09.09.2021 року щодо ОСОБА_8 , констатував, що під час нового розгляду слід уважати, що за тих же обставин призначення покарання із застосуванням ст. 75 КПК не може вважатися належно обґрунтованим. Водночас, додаткових обставин, які б давали підстави для застосування ст. 75 КК України, судом першої інстанції під час нового розгляду не встановлено.

Наголошує, що під час нового розгляду провадження потерпіла ОСОБА_11 звернула увагу суду на помилковість своєї попередньої позиції щодо призначення ОСОБА_8 покарання, не пов`язаного з позбавлення волі, та просила обрати обвинуваченому покарання згідно чинного законодавства.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор просить дослідити дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 та вимогу ДІЗ ГУНП в Івано-Франківській області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Вважає зазначену скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував всі вимоги Закону України про кримінальну відповідальність та обґрунтовано прийняв рішення про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Зазначає, що ОСОБА_8 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 282 КК України, розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої, відшкодував всі завдані збитки та процесуальні витрати в справі, на досудовому слідстві добровільно брав участь у всіх слідчих діях.

Вказує, що обвинувачений не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті; має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно; проживає разом з мамою, які допомагає матеріально та по господарству, оскільки мати не може себе повноцінно обслуговувати через хворобу ніг; офіційно працевлаштований на посаді пакувальника в ДП «Промінь Карпати»; по місцю роботи характеризується позитивно; одружений; раніше та протягом розгляду даної справи судом до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, на даний час дружина обвинуваченого вагітна. На думку захисника, зазначені обставини свідчать про наявність соціальних чинників стримуючого характеру.

Вважає, що думка потерпілої ОСОБА_11 щодо призначення покарання ОСОБА_8 на розсуд суду, по закону - не суперечить її попередній позиції, при цьому потерпілою не оскаржувався вирок суду, що свідчить про її згоду з призначеним покаранням.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 заперечили з приводу апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення.

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити;

- потерпіла ОСОБА_11 підтримала апеляційну скаргу прокурора.

Адвокатом ОСОБА_10 заявлено клопотання про долучення даних, що характеризують особу обвинуваченого, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про склад сім`ї, характеристику та довідку про працевлаштування на ОСОБА_8 з ТОВ «ПБС», копію повістки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке задоволено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з наступних підстав.

Кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції після скасування ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року (том 2 а.п. 64-66), постановою Верховного Суду від 18 травня 2023 року (том 2 а.п. 150-162) з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України.

Прокурор оскаржує вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, тому суд апеляційної інстанції перевіряє оскаржений вирок в цій частині.

За приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вище вимог закону при визначенні ОСОБА_8 покарання та ним було належним чином не враховано всі обставини кримінального провадження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції враховав ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, необережну форму вини обвинуваченого, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, має постійне місце проживання та праці, за якими характеризується позитивно, одружений, що на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, критичне ставлення до вчиненого, наявність міцних соціальних зв`язків та обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, так як обвинувачений визнає вину, шкодує про вчинене, просив вибачення у потерпілої, критично оцінює свою протиправну поведінку, її осуджує, відшкодування шкоди потерпілій.

Суд першої інстанції, як зазначено у вироку, визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті у виді 4 роки позбавлення волі.

Крім того суд першої інстанції з врахуванням обставини кримінального правопорушення, з врахуванням особи обвинуваченого, те що він вперше до кримінальної відповідальності, його позитивної посткримінальної поведінки, яка свідчить про його дійсне розкаяння, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку, висловлює жаль з приводу вчиненого, наявності кількох пом`якшуючих обставин та думки потерпілої, яка не має претензій і просить обрати покарання по закону, добровільного відшкодування шкоди потерпілій та витрат на лікування, а також судових витрат, з врахуванням висновків органу пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі, з врахуванням висновків, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначивши обвинуваченому іспитовий строк три роки.

Проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, суд першої інстанції, не в повній мірі дотримався вимог ст. 370 КПК України в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

Так, суд першої інстанції достатньою мірою не врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який згідно зі ст. 12 КК віднесено до тяжкого, та конкретні обставини справи - керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, грубе порушення вимог ПДР, тяжкість наслідків цих порушень, у зв`язку з чим потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого настала його смерть.

Також не надано оцінки й тому, що ОСОБА_8 , знаючи, що здійснив наїзд на пішохода, залишив місце події та не звернувся до органів поліції.

Крім того, поза увагою суду залишилися й доводи прокурора про те, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року було скасовано вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначено новий розгляд у суді першої інстанції, при цьому зазначено, що за тих же обставин призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК не може вважатися належно обґрунтованим, проте під час нового розгляду додаткових обставин, які 6 давали підстави для застосування ст. 75 КК до ОСОБА_8 , на думку прокурора, встановлено не було. Разом з тим, прокурор вважав, що неповною мірою враховано судом першої інстанції й думку потерпілої, котра при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції її змінила, оскільки попередньо просила суд суворо не карати ОСОБА_8 та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а потім звертала увагу суду на помилковість своєї попередньої позиції та просила суд обрати йому покарання згідно з чинним законодавством.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про можливість виправлення обвинуваченого із застосуванням ст. 75 КК, виходячи із ступеня тяжкості вчиненого злочину, встановлених судом обставин справи та особи винного, унаслідок чого порушив вимоги статті 370 КПК.

Надані стороною захисту під час апеляційного розгляду данні, що характеризують особу обвинуваченого, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про склад сім`ї, характеристику та довідку про працевлаштування на ОСОБА_8 з ТОВ «ПБС», копію повістки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не зменшують ступінь суспільної небезпеки злочину та не є підставою для застосування ст. 75 КК України.

На думку колегії судів, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, а тому навіть позитивні дані про особу винного, встановлення пом`якшуючих покарання обставин, а також надані захисником ОСОБА_10 характеризуючі документи не вказують на наявність достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки таке рішення не сприяє меті виправлення винного та попередження вчинення нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України необхідність застосування більш суворого покарання є однією із підстав для скасування судом апеляційної інстанції вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання необхідно скасувати з постановленням в цій частині нового вироку.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані особи обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілого, а також наявність непоправних наслідків вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, а також підвищену суспільну небезпеку для життя та здоров`я людини даного виду злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів як ним, так і іншими громадянами, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374, 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати.

Постановити відносно ОСОБА_8 в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку, не пізніше наступного дня після його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_5