Єдиний унікальний номер 728/1593/22
Номер провадження 1-кп/728/18/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 28 серпня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює, освіта повна загальна середня, не одружений, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника - ОСОБА_9

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. 28 серпня 2022 року близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись навпроти будинку № 7 по вулиці Чернігівська в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області в напрямку площі Героїв Майдану, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку в межах смуги руху вищевказаного автомобіля, ближче до осьової лінії розмітки з велосипедом у руках.

2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження в області голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась саднами лоба справа, крововиливом у м`які покрови голови лівої тім`яно-скронево-потиличної ділянки, крововиливом у лівий скроневий м`яз та дифузним крововиливом у м`які оболонки головного мозку, в області тулуба у вигляді закритої поєднаної травми грудей та живота, яка виражалась саднами в ділянці передньої поверхні грудної клітки, спини та живота, крововиливом у м`які тканини спини, переломами ребер зліва, забоєм легень, розміжчуванням селезінки, а також крововиливом у черевну порожнину, в області поясу та вільних відділів кінцівок у вигляді синців лівого стегна та лівої гомілки, саден обох верхніх та нижніх кінцівок, крововиливів у м`язові тканини обох нижніх кінцівок, закритого перелому тіла правої лопатки, закритого перелому нижньої третини тіла лівої стегнової кістки та закритого перелому нижнього суглобового кінця і частково тіла правої стегнової кістки, від яких останній загинув на місці події.

3. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), що стало причиною та умовою настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в його результаті.

ІІ. Позиція обвинуваченого

4. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, пояснив, що дійсно скоїв ДТП. Коли він їхав по інсулін на зустріч вийшов чоловік з велосипедом, який йшов по стороні руху, його кинуло на обвинуваченого, а тому сталося зіткнення. Він викликав швидку і залишився з поліцейськими, його перевіряли на алкоголь.

ОСОБА_3 додав, що їхав не швидко і пригальмував, але не встиг зупинитись, а лише скинув швидкість. В подальшому обвинувачений сприяв розслідуванню і буде відшкодовувати збитки.

ІІІ. Позиція потерпілих

5. Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що о 5 годині ранку їй зателефонував її онук і сказав, що збили батька. Вона бачила його травми, його збили на смерть. До неї приходив ОСОБА_3 , просив вибачення. Вона йому не вибачає. В питанні покарання вона просила призначити найсуворіше покарання.

6. Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що вночі приїхали додому поліцейські чи ТРО, він розбудив свою матір, їм сказали, що більше немає в них батька та чоловіка. Він вважає, що обвинуваченого необхідно позбавити волі. Йому на картку надійшли від ОСОБА_3 кошти, це повідомив адвокат. Просив призначити найсуворіше покарання.

7. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 28 серпня 2022 року о 5 годині ранку йому зателефонував онук, що батько попав під автомобіль і сказав, що його відвезли до моргу. Він має претензії до обвинуваченого, нехай він несе покарання. Обвинувачений до них приходив вибачитись, але не допомагав. Просив призначити найсуворіше покарання.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази

8. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він був присутній при проведенні слідчого експерименту за участі обвинуваченого. Це було у вечірній час. Більше він його не бачив. Під час слідчого експерименту вимірювався метраж, швидкість транспортного засобу. Він не знає, які відстані встановлювалися. Це було в темну добу, він по цифрах не скаже. Він розписувався в протоколі. Був ще інший понятий. Ділянка це була проїжджа частина. Це було по правій стороні.

9. В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він був свідком слідчого експерименту. Точно обставин не пам`ятає. Пам`ятає, що встановлювали швидкість руху. За словами ОСОБА_3 , він сказав, що розігнався 50 км/год. Під час слідчого експерименту, він говорив, що побачив пішохода за 30 м. Різні відстані вимірювалися. ОСОБА_3 робив зауваження, що він не їхав по дорозі, а велосипедист вийшов з боку.

10. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він працює фельдшером. Їм поступив виклик про те, що на обочині лежить п`яний. Вони виїхали на виклик приблизно о 24 годині, було темно. На місці події знайшли чоловіка на обочині без ознак життя, також були сліди волочіння з дороги на обочину, у зв`язку із чим викликали працівників поліції. Свідок особисто викликав поліцію.

11. В судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що висновок було надано із врахуванням обставин справи і потерпілий був зазначений, як велосипедист, який отримав більшість ушкоджень у задній та лівій поверхні.

12. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.1), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

13. Рапорт старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.6-7), який став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК.

14. Протокол огляду місця ДТП від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.8-20), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відповідно до статті 237 КПК.

Так, при огляді місця ДТП, яка трапилась по вулиці Чернігівській м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, встановлено місце ДТП, складено її схему, визначено положення транспортного засобу, велосипеда та трупа ОСОБА_11 , проведено відповідне фотографування.

15. Протокол огляду місця події від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.23-27), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відповідно до статті 237 КПК.

Так при огляді місця події було оглянуто автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля господарства, розташованого в м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області по вулиці Чернігівській, визначено його пошкодження та наявність залишків речовини біологічного походження, проведено відповідне фотографування.

16. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.66-67), на який прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, підтверджується дата та час затримання обвинуваченого.

17. Висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.75), за змістом якого у ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено.

18. Висновок експерта № 107 від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.106-109) та висновок експерта № 143 від 13 жовтня 2022 року (а.с.к.п.112-115), зміст яких відповідає статті 102 КПК, і згідно із якими на трупі ОСОБА_11 маються тілесні ушкодження, описано їх характер та ступінь тяжкості, причини смерті останнього.

19. Висновок експерта № СЕ-19/125-22/6282-ІТ від 29 вересня 2022 року (а.с.к.п.120-124), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким на момент огляду в системі рульового керування, в робочій гальмівній системі, у фарах головного світла автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні несправності, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

20. Висновок експерта № СЕ-19/125-22/6287-ІТ від 29 вересня 2022 року (а.с.к.п.128-135), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким відповісти на поставлені питання виявилось неможливим.

21. Висновок експерта № 1423 від 30 вересня 2022 року (а.с.к.п.139-140), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким при судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі, відібраних у ОСОБА_3 не виявлені етанол, морфін, кодеїн.

22. Висновок експерта № СЕ-19/125-22/7007-ТР від 18 листопада 2022 року (а.с.к.п.147-156), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким фрагмент пластику та обліцовка передньої лівої фари автомобіля марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучені під час огляду місця події 28 серпня 2022 року, до розділення складали єдине ціле обліцовку передньої лівої фари автомобіля.

23. Постанови про визнання речових доказів від 28 серпня 2022 року (а.с.к.п.28) та від 29 серпня 2022 року, від 22 листопада 2022 року (а.с.к.п.158), якими відповідно до статті 98 КПК було визнано речові докази по справі.

24. Протокол проведення слідчого експерименту від 7 жовтня 2022 року (а.с.к.п.159-161), який було проведено в порядку передбаченому статтею 240 КПК, і в якому докладно викладені умови і результати слідчого експерименту, було перевірено та уточнено відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, уточнено показання обвинуваченого.

25. Висновок експерта № СЕ-19/125-22/7525-ІТ від 31 жовтня 2022 року (а.с.к.п.166-170), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким в умовах місця даної ДТП, в умовах даної дорожньої ситуації водій автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки для руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з пішоходом ОСОБА_11 із велосипедом у руках, шляхом застосування екстреного гальмування.

В умовах місця ДТП, водій з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами пунктів 12.2, 12.3, 12.4 ПДР, з урахуванням терміну «небезпека для руху», що зазначено в пункті 1.10 ПДР.

В умовах місця події ДТП дії водія автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору не відповідали вимогам пункту 12.3 ПДР.

26. Дані, які характеризують обвинуваченого та його склад сім`ї (а.с.к.п.73-83, а.с.43-53).

27. ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в нетверезому стані та позбавлений посвідчення водія (а.с.87-94).

V. Оцінка Суду

28. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 5-27).

29. З іншої сторони, обвинувачений факту ДТП не заперечував (див. пункт 4).

30. Захисник наголосив на тому, що:

-потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-потерпілий рухався по смузі руху водія, а не по своїй;

-один з висновків експертизи є недопустимим доказом;

-по справі не встановлено місце первинного контакту;

- ОСОБА_3 не допускав порушення пункту 2.3. (б) ПДР, оскільки у висновку експерта відсутні відповідні посилання на їх порушення;

-у обвинуваченого наявні такі обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку;

- ОСОБА_3 має на утриманні хворих батьків;

-з врахуванням наведених вище обставин та змісту досудової доповіді вважає, що наявні підстави для призначення мінімального виду покарання та застосування іспитового строку.

31. Суд в даному випадку враховує, що показання потерпілих та свідків обвинувачення (див. пункти 5-10) логічно пов`язані між собою, узгоджуються з матеріалами справи, підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вони підтвердили факт ДТП.

32. Такі показання можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки Суд безпосередньо їх сприймав під час судового засідання, що відповідає частині четвертій статті 95 КПК.

33. Вони повністю відповідають і узгоджуються із зазначеними вище протоколами огляду місця ДТП та місця події (див. пункти 14-15), які підтверджують встановлення місця ДТП, положення транспортного засобу, велосипеда та потерпілого, що спростовує позицію захисника про рух потерпілого.

34. В свою чергу, показання обвинуваченого (див. пункт 4) також підтверджують факт ДТП, вони були перевірені під час слідчого експерименту (див. пункт 24).

35. Досліджені висновки експертизи (див. пункти 17-22, 25) підтверджують:

-характер тілесних ушкоджень та причини смерті потерпілого;

-сліди злочину;

-наявність у обвинуваченого технічної можливості уникнути зіткнення;

-недотримання обвинуваченим з технічної точки зору ПДР.

36. Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені Судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності.

37. Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

38. Зауваження захисника (див. пункт 30) не можуть бути підставою для виправдання обвинуваченого, оскільки не впливають на відсутність в його діях порушень ПДР (див. пункт 35).

39. Суд відхиляє посилання на не порушення пункту 2.3. (б) ПДР, оскільки не зазначення у висновку експерта конкретного пункту ПДР, пов`язано з аналізом дій водія з точки зору технічних можливостей (див. пункт 25), зазначення в обвинувальному акті іншого пункту ПДР пов`язано із застосуванням положень нормативного акту, а тому і не підлягає виключенню із обвинувачення, оскільки його порушення підтверджується дослідженими матеріалами справи.

40. Таким чином в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) ПДР, що стало причиною та умовою настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в його результаті.

41. Його дії правильно кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 .

42. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання

43. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

43.1. Спростовуючи позицію сторони захисту про наявність обставин, які пом`якшують покарання (див. пункт 30) Суд враховує позицію Верховного Суду, який неодноразово звертав увагу на зміст поняття «щире каяття».

В постанові від 7 березня 2023 року по справі № 514/1581/20 (провадження № 51-236км23) звернуто увагу нате, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Отже, той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

В даній ситуації ОСОБА_3 повністю свою вину не визнав, а обмежився визнанням факту вчинення ДТП, що обумовлене наявністю беззаперечних доказів його винуватості. Його поведінка не свідчить, що він прагне усунути заподіяну шкоду, останній не продемонстрував свій жаль по відношенню до потерпілих, вжиття щирих заходів відносно останніх, у зв`язку із чим потерпілі обвинуваченого не пробачили і наполягали на максимальному виді покарання (див. пункти 5-7).

В такому випадку Суд враховує і позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15 березня 2023 року по справі № 185/7875/21 (провадження № 51-3396км22), яка зводиться до того, що незаперечення засудженою об`єктивного розвитку подій автоматично не свідчить про щире каяття, оскільки останнє завжди пов`язане з відвертим осудом своєї поведінки як причини заподіяної шкоди, отже і відповідним суб`єктивним ставленням до вчиненого порушення спеціальних правил безпеки дорожнього руху, до заподіяних наслідків, до законних інтересів потерпілого, зокрема, в частині здійснення справедливої сатисфакції завданої моральної шкоди, яке суд встановлює в аспекті зовнішнього виявлення винуватим свого співчуття і вибачення, висловлених не тільки в формі, що є переконливим свідченням про наявність таких, а і за умови, що вони відповідають реальному ставленню винуватої особи до заподіяних страждань потерпілого.

У цьому контексті посилання засудженої на винуватість у ДТП іншої особи ставить під сумнів щирість каяття, оскільки не свідчить про відверту спокуту у вчиненому діянні.

Потерпілий вказував, що поза межами судового провадження засуджена не виявляла свого співчуття, не вибачалася, пояснивши в судовому засіданні таке ставлення порадою захисника. Під час судового розгляду засуджена вибачилася перед потерпілим, однак, як сприймає останній, ці висловлювання не є такими, що відповідають реальному ставленню засудженої до його страждань.

Відповідні висновки є характерними і для даних правовідносин.

43.2. Щодо добровільного відшкодування збитків Суд враховує, що Верховний Суд наголосив на тому, що добровільне відшкодування завданого збитку це добровільні дії, які фактично усувають негативні наслідки вчиненого злочину. Закон прямо вказує, що відшкодування повинно бути реальним та в повному обсязі (постанова від 12 квітня 2023 року по справі № 363/931/22 (провадження № 51-1178км23)).

В судовому засіданні потерпілі обвинуваченого не пробачили і пояснили, що не бажали приймати кошти від обвинуваченого, який не продемонстрував свій жаль і вибачення, що в сукупності із наведеними вище обставинами і поведінкою ОСОБА_3 свідчить про відсутність «добровільного відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди», як пом`якшуючої обставини в розумінні статті 66 КК, але враховується Судом при призначені покарання.

43.3. Активне сприяння розкриттю злочину означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним (див. для прикладу постанову Верховного Суду від 11 квітня 2023 року по справі № 754/4830/19 (провадження № 51-6370км19)).

В даній ситуації матеріали справи свідчать, що поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування не можна вважати активною та ініціативною, а визнання факту ДТП та надання показань не підтверджує активного сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшує покарання.

Обвинувачений в ході проведення слідчих дій, самостійно не вказував на свідків кримінального правопорушення, місцезнаходження доказів тощо.

44. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК не встановлено.

45. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів верховенства права, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

45.1. класифікацію кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином, проте характеризується необережною формою вини щодо наслідків;

45.2. враховує характер та мотиви допущених особою порушень ПДР, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину;

45.3. особу винного: його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та характеристики, яка не містить негативної інформації;

45.4. відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

45.5. те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

46. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що в даному випадку відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції статті закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

47. В спірних правовідносинах Суд не вбачає підстави для застосування статті 75 КК, як наголошував захисник (див. пункт 30), що обґрунтовується наступними висновками.

48. ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (див. пункт 27) і керував транспортним засобом будучи позбавлений відповідного права.

49. Потерпілі наполягали на призначені найсуворішого покарання (див. пункти 5-7).

50. Далі Суд враховує підхід Верховного Суду висловлений у згадуваній вище постанові від 15 березня 2023 року по справі № 185/7875/21 (провадження № 51-3396км22).

Системне тлумачення правових норм, визначених у статтях 50, 65 і 75 КК, дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому в аспекті застосування положень статті 75 КК законодавець підкреслює важливість досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженої особи, прямо вказавши, що звільнення з випробуванням застосовується, якщо суд дійде висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, де суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, а й інші обставини справи.

В аспекті досягнення мети покарання виправлення є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, що виявляється, зокрема, у внесенні коректив у її соціально-психологічні характеристики, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулися такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення і засудження вчиненої суспільно небезпечної дії та своєї винуватості.

Якщо сприймати вагомість соціальних зв`язків через призму того, що обвинувачений має на утримані хворих батьків, то матеріали провадження не містять даних про те, яким чином він їх утримує, скільки часу їм приділяє, які відносини в їхній родині і чи належним є ставлення до утримання з боку особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За несплату аліментів на утримання дитини обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.95).

Сама наявність на утриманні батьків та дитини, за відсутності належного обґрунтування в контексті застосування положень статті 75 КК, автоматично не свідчить про можливість виправлення особи без відбування покарання. Існування такої обставини зумовлює більш виважений підхід при обранні судом заходу примусу, однак відокремлено від інших обставин, не є достатнім до належного обґрунтування висновку про можливість виправлення обвинуваченого через звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відшкодування заподіяної матеріальної шкоди і висловлений обвинуваченим намір якнайшвидше відшкодувати завдану шкоду, відокремлено від інших встановлених обставин цього провадження, не є достатніми підставами до застосування положень статті 75 КК.

Суд не залишає поза увагою такі обставини і з їх врахуванням визнає можливим призначити покарання у виді позбавлення волі не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією закону за інкримінований злочин.

51. Суд не враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, як підставу для застосування статті 75 КК, оскільки наведені вище обставини свідчать на відсутність відповідних підстав, що не оцінювалось органом пробації.

52. Також, виходячи з наведених вище мотивів та того, що санкція частини другої статті 286 КК передбачає застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, додатково беручи до уваги те, що ОСОБА_3 систематично грубо порушував ПДР, неналежне використання ним права керування транспортними засобами потягло смерть людини, позиції потерпілих, того, що використання транспортного засобу обвинуваченим не пов`язано з отриманням засобів до існування, Суд знаходить підстави для застосування до останнього даного виду додаткового покарання.

Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку (пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

53. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_3 . Суд не знаходить.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

54. Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.

55. Питання про зняття арешту необхідно вирішити відповідно до статті 174 КПК.

56. Процесуальні витрати по справі в розмірі 11326 грн. 80 коп. за проведення експертиз покладаються на ОСОБА_3 відповідно до статті 124 КПК.

57. Відповідно до частини першої статті 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Так, в матеріалах справи знаходяться квитанції до прибуткового касового ордера № 55 від 5 вересня 2022 року та № 12 від 28 березня 2023 року, за договором про надання правової допомоги у кримінальному проваджені від 5 вересня 2022 року та додатку до нього, дані квитанції засвідчені печаткою адвоката та підписані.

Також представником потерпілого надано акт приймання - передачі наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В свою чергу, виходячи із змісту статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо (пункт 3.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (справа про право на правову допомогу).

Виходячи з наведеного Суд знаходить, що оплачена сума правової допомоги підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілих.

58. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

у х в а л и в :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

2. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

3. Речові докази:

3.1 автомобіль марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається у ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_16 , як власнику; 3.2. фрагмент пластику, фрагменти лако-фарбового покриття, фрагмент (лобового) скла з речовиною біологічного походження, виріз фрагменту сидіння водія, змив з рульового колеса, змив з важеля перемикання передач, фрагмент пластику, фрагмент лакофарбового покриття, обліцовку передньої лівої фари автомобіля, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області знищити;

3.3. чоловічий велосипед, який зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_8 .

4. Накладений по справі арешт - скасувати.

5. Стягнути з ОСОБА_3 11326 грн. 80 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 17000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 8500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

8. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 8500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

9. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1