Справа № 682/2259/23
Провадження № 1-кп/682/163/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт в кримінальному провадженні за № 0000189 від 31.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Думинське Овручського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимого: 06.04.2023 Славутським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому що, будучи раніше судимим 06.04.2023 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Так, постановою Славутського міськрайонного суду від 04.10.2018 ОСОБА_4 позбавлений права керувати транспортним засобом, у зв`язку з чим у нього вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 05.06.2010. В липні 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , переглядаючи оголошення, розміщені на інтернет-сайтах, виявив оголошення про можливість виготовлення за винагороду в сумі 6000 грн. нового посвідчення водія. Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року №340, за допомогою телефонного додатку «Messenger» вступив у попередню змову з невстановленою особою, з якою домовився про умови виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія та надав (повідомив) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було внести у посвідчення водія, а також надіслав копію свого паспорта громадянина України та свою фотокартку.

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, а саме: надав (повідомив) цій особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при виготовлені підробленого документа, а також надіслав копію свого паспорта громадянина України та свою фотокартку.

У липні 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виготовлено (підроблено) бланк офіційного документа - посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 від 17 липня 2023 року територіальним сервісним центром МВС України № 0541, яке надавало йому право керування транспортними засобами категорії «В», бланк якого не відповідає встановленому зразку, виготовлений за допомогою друкуючого пристрою з термічним способом нанесення зображень, яке в дійсності не видавалось.

01 серпня 2023 року ОСОБА_4 отримав вказане підроблене посвідчення водія у відділенні № 2 «Нової пошти», яке розташоване за адресою: вул. Гната Кузовкова, м. Славута, Хмельницька область, після чого став зберігати його при собі з метою подальшого використання при керуванні транспортними засобами.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , 01.08.2023 року, близько 18.10 год., під час руху за кермом автомобіля марки «Ореl», державний номерний знак НОМЕР_4 , під час проїзду по вулиці Острозька в м. Славута Хмельницької області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області.

В ході перевірки документів, на підставі яких ОСОБА_4 здійснював рух на вищевказаному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, отримане ним всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. №340, надав для перевірки працівниками поліції вищевказане посвідчення водія зі своїм фото, видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 , таким чином використав завідомо підроблений документ, який не відповідає бланку встановленого зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України, виготовлений за допомогою друкуючого пристрою з термічним способом нанесення зображень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , обвинувачується У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

26.09.2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень:

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (рік).

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 06.04.2023 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Наслідки укладення угоди йому повністю зрозумілі.

Захисник угоду підтримав, просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Прокурор зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто як підроблення посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, щире каяття у вчиненому, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджене покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (рік).

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 06.04.2023 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експертів у сумі: 956 грн. (висновок експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи № СЕ-19/123-23/8420-Д від 16.08.2023.)

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.09.2023, укладену між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 31.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (рік).

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі: 956 грн. (висновок експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи № СЕ-19/123-23/8420-Д від 16.08.2023.)

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.08.2023, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.07.2023, видане ТСЦ 0541 на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Речовий доказ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.07.2023, видане ТСЦ 0541 на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1