Справа № 201/4878/23
Провадження № 1-кс/201/1727/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не установлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, а саме російській федерації (далі держава-агресор), шляхом реалізації та підтримки рішень пов`язаних із створенням незаконних органів влади.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні, шляхом: реалізації і підтримки рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора ОСОБА_4 , діючи умисно, за погодженням з окупаційною владою, добровільно здійснила умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресору, реалізовувавши рішення окупаційної адміністрації держави-агресора щодо створення «гуманитарного центра «Единая Россия», шляхом зайняття посади «заместителя начальника гуманитарного центра «Единая Россия» (мовою оригіналу).

В подальшому, ОСОБА_4 з метою реалізації вказаного рішення, налагодивши стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками місцевої окупаційної адміністрації держави-агресора, заручившись їх довірою та підтримкою, умисно та добровільно приймала участь у популяризації діяльності «гуманитарного центра «Единая Россия» (мовою оригіналу), шляхом залучення волонтерів з числа місцевих жителів, з метою роздачі гуманітарної допомоги від вказаного центру.

28.03.2023 враховуючи наведені вище обставини, прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 61 (7459) від 28.03.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Прокурор вказує, що таким чином, матеріали кримінального провадження містять достатні відомості, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, який, відповідно до ч. 1 ст. 111-2 КК України, карається позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянці України ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить на праві власності будинок житловий з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,60 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до відомостей про земельну ділянку за кадастровим № :30:003:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0891 га, що відноситься до землі сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з видом використання для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , з правом постійного користування земельною ділянкою. Земельну ділянку зареєстровано Управлінням Держгеокадастру у м. Лисичанську Луганської області, 08.10.2015.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання прокурора, згідно ст.172 ч.2 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.вої конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000004 від 03.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

28.03.2023 враховуючи наведені вище обставини, прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 61 (7459) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно громадянці України ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , належить на праві власності будинок житловий з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,60 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, доведено, що відповідно до відомостей про земельну ділянку за кадастровим № :30:003:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0891 га, що відноситься до землі сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з видом використання для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , з правом постійного користування земельною ділянкою. Земельну ділянку зареєстровано Управлінням Держгеокадастру у м. Лисичанську Луганської області, 08.10.2015.

Отже, в клопотанні доведено достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_4 , вищевказане майно, на яке ініціатор клопотання просить накласти арешт, належить підозрюваній, у разі доведеності вини під час судового розгляду підлягає можливої конфіскації, також накладання арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.02.2023 на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на: будинок житловий, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,60 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позбавивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права відчуження та розпорядження вказаним майном, із залишенням права користування.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.02.2023 на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на: земельну ділянку за кадастровим № :30:003:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0891 га, позбавивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1