Дата документу 15.06.2023
Справа № 334/5540/22
Провадження № 1-кп/334/328/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровоград, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 24.09.2022, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», через мобільний додаток «Telegram» замовив психотропну речовину метамфетамін. Після чого, оплативши замовлення, йому відправили координати, за якими знаходилась «закладка» з метамфетаміном, упакованим в зіп-пакети, яку він забрав в районі будинку № 5 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя та почав зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту.

Того ж дня, 24.09.2022 у період часу з 16 години 29 хвилин до 18 години 57 хвилин в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості в районі будинку № 5 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, працівниками поліції було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 зіп-пакети з кристалічною речовиною білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальна маса якої складає 4,02328 г. (в перерахунку на основу), що відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 становить великий розмір, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав у вказаному місці, без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфікуючими ознаками якою є: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

15 червня 2023 року між обвинуваченим та прокурором була укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, узгоджують покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.2 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень, обвинувачений згодний на призначення вказаного виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про примирення, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно зі ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 15 червня 2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001643 від 24.09.2022 року.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих законом мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1