Провадження №: 1-кс/752/6814/23
УХВАЛА
Київською міською прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж березня травня 2023 року, група невстановлених осіб із залученням приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , фізичних осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших осіб, з використанням підроблених документів, шляхом обману, діючи за попередньою змовою групою осіб, протиправно заволоділа майном ТОВ «Динекс» та ТОВ «Фінансова компанія «Арагон», які належать ОСОБА_9 .
Крім того, реєстраційні дії щодо перереєстрації права власності зазначених суб`єктів господарювання вчинені за відсутності власника підприємств, на підставі підроблених документів: довіреності на ім`я ОСОБА_10 , яка, нібито, діє від імені власника, посвідченої консулом Генерального консульства України в Кракові - ОСОБА_11 , 26 квітня 2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 1004/ПД/23; а також довіреності посвідченої ОСОБА_12 , консулом Генерального консульства України у Франкфурті-на-Майні, 26 квітня 2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 670/608-23.
Згідно з матеріалами кримінального провадження, власник вказаних підприємств - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата посвідчення довіреностей) не перебував за межами України та довіреностей не видавав.
Вказані реєстраційні дії відбувались на підставі довіреності на ім`я ОСОБА_10 , посвідченої консулом Генерального консульства України в Кракові ОСОБА_11 , з ознаками підробки, яка зареєстрована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в Єдиному реєстрі довіреностей 18.05.2023.
Тобто, за підсумком двох реєстраційних дій, використовуючи довіреність з ознаками підробки змінений склад учасників, кінцевий бенефіціарний власник, директор ТОВ «ДИНЕКС» та здійснений перехід на модельний статут.
У подальшому, учасниками вказаної злочинної групи, здійснено заволодіння корпоративними правами і ТОВ «ФК «Арагон», шляхом зміни єдиного учасника та кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «ФК «Арагон», на підставі підроблених документів.
Прокурор вказує на те, що з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні та для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження іншим способом, з метою збереження речових доказів та прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту, в зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання в його відсутність.
Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.
Згідно із ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
клопотання - задовольнити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.
Слідчий суддя: