Справа № 203/2316/23
Провадження № 1-кп/0203/598/2023
УХВАЛА

іменем України

30 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 22.02.2023 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 22.02.2023 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням певних обов`язків у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 9 років позбавлення волі, тому враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання винуватою у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду. Крім того, обвинувачена з метою ухилення від кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків.

Захисник та обвинувачена заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Вказали, що обвинувачена одружена, має постійне місце проживання, місце роботи, тобто має міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від суду та будь-яким іншим чином перешкоджати здійсненню правосуддя. Просили врахувати стан здоров`я обвинуваченої, яка перебуває на обліку у лікаря-кардіолога та потребує регулярного медичного обстеження.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням певних обов`язків, який спливає 03 липня 2023 року.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків або потерпілого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченої переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за яке передбачено позбавлення волі на строк до 9 років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачена, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання винуватою у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України, враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому суд також враховує введення в Україні воєнного стану, що полегшує обвинуваченій можливість переховуватись від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в нічний період доби, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях. Крім того для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд зазначає, що прокурор в клопотанні тільки посилається на його наявність, при цьому не вказує які саме обставини слугують підставою вважати, що вказаний ризик існує, у зв`язку з чим суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків стороною обвинувачення не доведений.

Доводи сторони захисту щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченої та її стану здоров`я, які дають підстави для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, судом відхиляються, оскільки вказані підстави були враховані судом при зміні запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби, а нових аргументів, які не розглядались судом, стороною захисту не наведено.

Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, а також враховуючи, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби на даній стадії судового розгляду в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 строк дії даного запобіжного заходу із покладенням на останню обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком надання невідкладної медичної допомоги, в період часу з 21-00 год. до 07-00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 29 серпня 2023 року включно, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

?з`являтися за викликом до суду;

?не відлучатись з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21-00 год. до 07-00 год;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

?утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05 липня 2023 року о 17.00 годині.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1