Справа № 559/2262/23
Провадження № 1-кс/559/503/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 01 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 01.07.2023, близько 15 год, перебуваючи в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 кооперативу «Мрія», яке знаходиться за адресою: вулиця Шептицького, м. Дубно, Рівненської області, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті конфлікту, який виник раптово, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи металевий молоток з дерев`яною ручкою, який він приніс з собою, наніс приблизно один-два удари в область голови ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та встановлено, що підозрюваний неодноразово висловлював погрози потерпілому ОСОБА_7 та свідкові ОСОБА_8 щодо нанесенням тілесних ушкодження та вбивства, що може свідчити, про подальшу реалізацію ОСОБА_5 свого плану. Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно дружини, про що на нього складено адмінпротокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавленням волі від 5 до 8 років. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 являється громадянином іншої держави, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання немає. З огляду на вищевикладене щодо підозрюваного, наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого покарання, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на свідків (понятих, які були присутніми при проведенні слідчих дій), а також на інших можливих співучасників, шляхом створення хибних версій подій, викривлення встановлених фактів або надання недостовірної інформації. Оскільки основним свідком являється ОСОБА_8 , яка є колишньою дружиною підозрюваного ОСОБА_5 та встановлено, що останній тривалий час погрожує їй та її рідним нанесенням тілесних ушкоджень. Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та вказали, що будь-який інший вид запобіжного заходу не забезпечить нівелювання наявних ризиків.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не застосовувати відносно нього тримання під вартою, зазначивши, що може проживати у знайомої у її приватному будинку, ні з ким не буде спілкуватися, а обов`язково з`являтиметься на викливи слідчого, тощо. Вказав, що має травми, які змушений лікувати та які дуже обмежили його фізичні можливості, має переломи ребер, порізи сухожилля.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши, що такий вид є необгрунтованим, з огляду на виключно позитивні характеристики підозрюваного, необгрунтованість висунутої підозри, непідтвердженість вказаних ризиків. При цьому, звернула увагу, що ОСОБА_9 дала письмову згоду на проживання останнього у неї вдома за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення неможливості будь-яких зустрічей із колишньою дружиною, за місцем реєстрації підозрюваного та потерпілим. Просить врахувати вік останнього та його стан здоров`я, те, що він ніколи не був судимий, а притягався за домашнє насильство ще у 2018 році єдиний раз, що на даний час уже не може бути врахованим за збігом строків та застосувати домашній арешт в нічний час за місцесм проживання ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що знає підозрюваного дуже довго, уже близько 20 років і характеризує його виключно позитивно, вірить в те, що він не міг умисно зробити злочин, а припускає, що міг бути самозахист. Вказу, що ОСОБА_5 нормальна, хороша людина, дуже любить свою колишню дружину та називає її лише лагідними словами. Просить надати моливість проживати підозрюваному в її будинку в період слідства, про що надала письмову згоду.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що знає ОСОБА_5 як відповідальну, чуйну, добру, уважну людину. Який дуже гарно ставиться і любить свою колишню дружину, її дітей і внуків. Добродушний та хороший спеціалість з масажу, який допоміг багатьом покращити здоров`я. Звернула увагу, що колишня дружина мала відносини із ОСОБА_7 , однак ОСОБА_5 терпів такі відносини.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що знає підозрюваного виключно як доброго, щирого, ніколи від нього не бачила агресії, негативу. Завжди він приходив на допомогу, або пропонував таку самостійно. Любив свою колишню дружину, її дітей і внуків. Але у колишньої дружини був інший чоловік - ОСОБА_12 , з яким і відбулася подія.

Свідок ОСОБА_13 вказує, що знає сім`ю ОСОБА_14 дуже довго і характеризує підозрюваного як хорошу людину і спеціаліста з масажу. Він чесний і врівноважений, фінансово забезпечений та не заслуговує бути під вартою. Вказала, що дійсно багато людей знали про відносни колишньої дружини підозрюваного із ОСОБА_7 та не розуміє як ОСОБА_5 це витримував і так сильно любив колишню дружину. Однак, він не становить будь-якої загрози суспільству чи будь-якій людині. А того дня вона бачила його в крові і він виглядав дуже стривожено.

Заслухавши пояснення учасників провадження, свідків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, п. 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.

Про обґрунтованість підозри свідчать наступні докази, що містяться в матеріалах справи та досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 01.07.2023, в ході якого у гаражному кооперативі за адресою м. Дубно, вул. Шептицького, виявлено та вилучено змиви бурого кольору у гаражі при вході, контрольний зразок речовини бурого кольору з поверхі порогу гаражу, зразок речовини бурого кольору з бетонної поверхні, мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1 НОМЕР_2 , один слід пальця руки; протокол огляду місця події від 01.07.2023 в ході огляду під`їзду №6 м. Дубно, вул. Грушевського, 156, виявлено та вилучено: змив речовини бурого кольору з бетонної поверхні, контрольний зразок змиву речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору з бетонної поверхні, металевий молоток з дерев`яною ручкою, металева ручна коса з металевою ручкою; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.07.2023, яка повідомила, що бачила, як ОСОБА_15 наносив удари ОСОБА_7 ; протокол затримання особи ОСОБА_5 від 01.07.2023 в ході якого проведено особистий обшук підозрюваного, під час якого виявлено та вилучено футболку оранжевого кольору, шорти синього кольору, туфлі білого кольору, телефон марки «Нокіа», шкарпетки білого кольору; протокол освідування особи ОСОБА_5 від 01.07.2023 в ході якого виявлено та вилучено змив з ділянки обличчя ОСОБА_5 , змив з долоні лівої руки ОСОБА_5 , змив з волосяної частини голови ОСОБА_5 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.07.2023 в ході якого останній повідомив, що йому ОСОБА_5 наніс удари в область голови молотком.

Сукупність наведених доказів дозволяє зробити обґрунтований висновок про вірогідність вчинення даного кримінального правопорушення саме підозрюваним та дають підстави зробити висновок про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення саме за ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні слідчого. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, підтверджують вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На думку слідчого судді навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і вік та стан здоров`я підозрюваного, який має 69 років, має переломи ребер, закриту травму грудної клітки, множинні забої, попередня характеристика за місцем проживання та характеристика чотирьох свідків, які виключно позитивно відгукуються про підозрюваного, а одна із свідків просить залишити підозрюваного у неї в приватному будинку на домашній арешт.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на встановленні кількох обставин, які досліджені та оцінені в сукупності, на яких ґрунтуються ризики, а не лише тяжкості покарання.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, за наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який є похилого віку, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, однак зазначає, що тримання під вартою буде надмірним, при цьому цілодобовий домашній арешт у житловому будинку в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , повністю забезпечить нівелювання ризиків, вказаних у клопотанні.

Враховуючи вказане, клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню та необхідно до підозрюваного застосувати цілодобовий домашній арешт із застосуванням обов`язків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 194, 197, 198 КПК України та ст. 29 Конституції України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 01 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про застосування домашнього арешту в нічний час - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лиски, Воронежського району, Російської федерації, росіянина, громадянина Росії, із вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло, що належить ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з необхідністю здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, зобов`язати його:

1) прибувати до визначеної службової особи за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк по 01 вересня 2023 року включно.

Вказані вище обов`язки діють з дня застосування домашнього арешту та по 01 вересня 2023 року включно.

Ухвала про тримання підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення та підозрюваного негайно звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло де перебуває підозрюваний під цілодобовим домашнім арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1