Справа № 754/6185/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2023 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001470 від 08.05.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , якому 09.05.2023, при обставинах зазначених у клопотанні, повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

08.05.2023 об 19.00 годин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Підозру відносно ОСОБА_5 слідчий вважає обґрунтованою, посилаючись на письмові докази, наявні в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_5 та, що існують ризики визначені ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання, і не виконання процесуальних обов`язків, зокрема може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілу, з метою зміни їх показань, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, оскільки існує обґрунтована підозра та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, на які посилався прокурор. Також просили врахувати той факт, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 від першого шлюбу, має фактичне місце проживання у Києві, оскільки проживає в квартирі рідної тітки, неофіційно працював, тобто має міцні соціальні зв`язки. На даний час родичі підозрюваного допомагають у лікуванні потерпілої, а тому цілком обґрунтованим буде застосування цілодобового домашнього арешту щодо його підзахисного.

Допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є родичами підозрюваного у судовому засіданні охарактеризували ОСОБА_5 виключно з позитивної сторони, пояснювали що підозрюваний неофіційно працював, вони ніколи не бачили, щоб останній вживав наркотичні або психотропні речовини, з потерпілій у підозрюваного були дуже добрі стосунки. На даний час їх родина допомагає у лікуванні потерпілій. Вони можуть поручитися за підозрюваного, що той не буде порушувати процесуальні обов`язку якщо суд застосує до нього цілодобовий домашній арешт та не проти утримувати підозрюваного.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, допитавши свідків, дослідивши додані до клопотання матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 08.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001470 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

08.05.2023 об 19.00 годин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.05.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

При встановленні особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Згідно ч 2 ст.177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу в цьому кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваного, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та в разі доведення в подальшому його вини, йому буде загрожувати покарання у виді десяті років позбавлення волі. Слідчий суддя враховує обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 та вважає, що його характер свідчить про те, що ОСОБА_5 становить небезпеку для оточуючих в цілому. Розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України, ОСОБА_5 , може намагатись уникнути досудового розслідування. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого впливу на свідків та потерпілому у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Наявність існування інших ризиків прокурором під час розгляду клопотання не доведені.

Дійшовши висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлені під час розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який, хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, проте підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість та характер інкримінованих йому діянь, їх підвищений рівень суспільної небезпеки, а тому вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту, що підозрюваний ОСОБА_5 , має на утриманні малолітню дитину, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не були стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Також, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Тож, з огляду на тяжкість та характер інкримінованих ОСОБА_5 діянь, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, підвищений рівень їх суспільної небезпеки, слідчий суддя вважає визначення застави у будь-якому розмірі недоцільним у даному кримінальному провадженню, оскільки її внесення не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, вивченням даних щодо особи ОСОБА_5 , які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Вирішуючи питання про початок строку тримання під вартою, суд враховує положення ч.2 ст. 197 КПК України, відповідно до яких строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено слідчим суддею гр. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 08.05.2023 о 19 годині 00 хвилин, що підтверджується відповідним протоколом затримання, а тому саме цей час та день є початком строку тримання підозрюваного під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 06 липня 2023 року включно.

Ухвала діє до 06 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1