Провадження № 1-кс/344/3947/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшло вказане клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №120 00 59 від 19.01.2023.

У клопотанні, що подане, просить скасувати арешт, який було 23.01.2023 ухвалою слідчого судді накладено на майно, а саме автомобіль марки Лексус IS250, реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині користування, а також повністю скасувати арешт в частині, що стосується свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від автомобіля.

Сторона, що заявила клопотання, в судовому засіданні повністю підтримала внесене клопотання, просила задовольнити клопотання, скасувати арешт на автомобіль в частині користування та передати його на відповідальне зберігання володільцю автомобіля, повністю скасувати арешт в частині, що стосується свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від автівки.

Дізнавач просив відмовити у задоволенні клопотання

Вивчивши матеріали за клопотанням, матеріали кримінального провадження, заслухавши сторін, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Ст. 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо тверджень сторони заявника, то слід зазначити таке.

Слідчим суддею встановлено, що Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 00 59 від 19.01.2023 за ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.01.2023 задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт на автомобіль Лексус IS250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі від нього, а сам транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключі від нього було визнано речовими доказами, які мають значення для досудового розслідування,

Згідно до змісту висновку експерта №СЕ-19/109-23/1234-КДТЗ від 10.04.2023 підтверджено, що наявні ознаки втручання в ідентифікаційний номер кузова автомобіля марки Лексус IS250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема первинний ідентифікаційний номер кузова знищений шляхом видалення номерного майданчика та вварювання на його місце номерного майданчика (фрагмент розміром НОМЕР_3 ) з іншим ідентифікаційним номером, встановити первинний зміст ідентифікаційного номера кузова досліджуваного автомобіля не представляється можливим.

Заявник же просить повернути вказане вилучене майно, вказує, що він є його правомірний володілець.

Слідчий суддя зазначає, що зміна ідентифікаційного номеру кузова чи його відсутність позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи.

Так, Верховний Суд (постанова у справі № 712/4407/17 провадження № 61-25480св18) зазначав таке.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» констатована заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначений порядок регламентовано Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Згідно з пунктом 15 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.

Виходячи з викладеного суд прийшов до висновку про те, що втручання в ідентифікаційний номер кузова автомобіля позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, а експлуатація такого транспортного засобу на території України не допускається.

Що ж до питання про повернення вказаного майна володільцю, то слід вказати таке.

Згідно до ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Вимога ж про повернення майна на відповідальне зберігання не віднесена до компетенції слідчого судді.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст.100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170, 174 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту частин 6, 7 статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд таких клопотань у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України.

За рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.

За змістом ж ст. ст. 40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме такий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Отож саме слідчий має можливість вирішити питання про передачу майна, що визнано речовим доказом на відповідальне зберігання власнику, якщо таке можливо без шкоди для кримінального провадження, з метою не порушення прав останнього.

Таким чином, до компетенції слідчого судді відноситься розгляд клопотання про скасування арешту на стадії досудового розслідування, а питання про передачу майна на відповідальне зберігання відноситься до повноважень слідчого та прокурора.

Підсумовуючи наведене, позицію дізнавача, слідчий суддя не може погодитися із твердженнями сторони, що заявила клопотання про скасування арешту майна щодо автомобіля в частині користування і передачі його на відповідальне зберігання, як і дійти висновку, що на даний час відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна або, що арешт накладено необґрунтовано, і тому в його задоволенні слід відмовити, позаяк неможливо ствердно констатувати, що таке скасування арешту майна в даний час можливе без настання негативних наслідків для досудового розслідування в даній справі. Наведене стосується і ключа до автомобіля, який є пристроєм, що вставляється в замок запалювання, за допомогою чого відбувається запуск автомобіля і подається живлення на електроприлади.

Щодо свідоцтва про реєстрацію, то слід вказати таке.

Відповідно до змісту висновку експерта №СЕ-19/109-23/1152-ДД від 09.02.2023 підтверджено, що надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту відповідає свідоцтвам про реєстрацію транспортного засобі, які знаходяться в офіційному обігу.

Враховуючи все вищенаведене, те, що з арештованим майном проведено необхідні слідчі дії, скасування раніше накладеного арешту майна в частині зняття заборон щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 не перешкоджатиме в майбутньому проведенню досудового розслідування, поза розумним сумнівом вважаю, що в подальшому застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - відпала потреба, у зв`язку з чим є підстави для задоволення поданого клопотання про скасування арешту майна в цій частині.

Згідно до вимог п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а ухвала слідчого судді про скасування арешту майна (чи відмову у його скасуванні), постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню. Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №569/17036/18 (провадження № 51-598кмо19), від 10 травня 2019 року у справі № 760/27555/18 (провадження № 51-2210ск19), та у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 180/1462/17 (провадження № 51-8790км18).

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати накладений арешт - на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1