Справа № 308/7531/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

захисників - ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання захисника ОСОБА_31 та обвинуваченого ОСОБА_20 про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000334, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317; ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317; ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_32 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.4 ст.28, ч.3 ст.307; ч.4 ст.28, ч.3 ст.311; ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307; ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває означене кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_31 та обвинуваченого ОСОБА_20 про призначення судово-медичної експертизи. Клопотання обґрунтоване тим, що з метою дотримання всебічності та повноти судового розгляду у цьому кримінальному провадженні необхідно призначити судово-медичну експертизу, на вирішення якої слід поставити такі питання:

1.Чи свідчить надана стороною захисту медична документація, в якій містяться результати аналізів, дослідження УЗІ, висновки та діагнози лікарів, а також фотодокументи про важкі захворювання та погіршення стану здоров`я ОСОБА_20 ?

2.Чи є ефективним отримання ліків ОСОБА_20 із 22 грудня 2022 року по даний час в умовах ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» Міністерства юстиції України?

3.Чи потребує теперішній стан здоров`я та захворювання госпіталізації та стаціонарного лікування ОСОБА_20 ?

У судовому засідання обвинувачений подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні прокурори проти призначення експертизи заперечили, просили подане клопотання залишити без задоволення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та перевіривши доводи, викладені у досліджуваному клопотанні, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною 1 ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За правилами ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Системний аналіз цитованого законодавства дозволяє суду стверджувати про те, що проведення експертного дослідження зумовлюється потребою у встановленні тих обставин, які мають значення для кримінального провадження. Тобто передумовою для призначення експертизи та проведення експертного дослідження є мета встановлення інформації, котра в розумінні ст. 85 КПК України буде належним доказом у межах конкретного кримінального провадження.

Колегія суддів зауважує, що належність як властивість кожного окремого доказу не презюмується, що покладає на суб`єкта доказування обов`язок доводити належність конкретного доказу.

Із урахуванням викладеного суд вказує на те, що у поданому клопотанні обвинувачений та його захисник чітко не персоніфікували те, які саме обставини можуть бути встановлення за умови призначення експертизи і, як наслідок, не обґрунтували значення результатів експертизи для цього кримінального провадження.

Резюмуючи, колегія суддів звертає увагу на те, що виключний перелік обставин, для з`ясуваннях яких проведення експертизи є обов`язковим, визначений у ч. 2 ст. 242 КПК України.

Так, за приписами названої норми слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Між тим, доводи поданого клопотання щодо призначення судово-медичної експертизи, не вказують на наявність обставин, які вимагають обов`язкового проведення експертизи.

Суд також зазначає, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи («Хусейн та інші проти Азербайджану» (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви № 35485/05; 35680/05; 36085/05; 45553/05, 26 липня 2011 року, § 196; «Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії» (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви № 51111/07; 42757/07, § 718, 721; «Полетан та Азіровік проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (Poletan and Azirovik v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заяви № 26711/07; 32786/10; 34278/10, 12 травня 2016 року, § 95).

Крім того, Європейський суд з прав людини вказує на те, що обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю і що положення статті 6 Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі («Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine, заява №15007/02, п. 71, від 07 грудня 2006 року).

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених статтями 242, 332 КПК України для призначення експертизи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 332, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_31 та обвинуваченого ОСОБА_20 про призначення судово-медичної експертизи відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3