Провадження № 1-в/638/88/23
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. начальника Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 про вирішення питань, передбачених ст. 26 КВК України,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року до суду надійшло подання в.о. начальника Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2021 року за ч.1 ст. 126 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Подання мотивоване тим, що на виконанні органу пробації знаходиться зазначений вирок, який набрав законної сили 23.11.2021. Засуджений станом на 25.01.2022 документів щодо сплати штрафу органу пробації не надав.

Прокурор просила відмовити у задоволенні подання, оскільки орган пробації не надав документів, що характеризують особу засудженого, не встановив його матеріальний стан та не з`ясував його ставлення до розстрочки сплати штрафу.

В судове засідання засуджений не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши подання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок набрав законної сили 23.11.2021, та надійшов на виконання до Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області 24.01.2022.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У відповідності до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт, із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами, із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Тобто, вимоги подання щодо заміни штрафу на покарання у виді позбавлення волі є безпідставними, оскільки згідно з ч. 5 ст. 53 КК України, така заміна можлива виключно у разі призначення вироком штрафу у розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у даному провадженні вироком призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт, із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами, із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягали пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Враховуючи те, що засуджений в судове засідання не з`явився, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну засудженому покарання у виді штрафу на громадські роботи, за відсутності об`єктивної можливості з`ясування причини несплати призначеного судом покарання у виді штрафу, в тому числі у зв`язку з неможливістю перевірити наявність обставин, встановлених вимогами ч. 3 ст. 56 КК України, що унеможливлюють призначення такого покарання як громадські роботи.

Щодо заміни штрафу на виправні роботи суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

З аналізу статті 57 КК України вбачається, що покарання у виді виправних робіт застосовується виключно до осіб, які офіційно працевлаштовані, і полягають у відрахуваннях частини заробітної плати у дохід держави протягом періоду, який не може перевищувати 2 років.

Разом з тим, ані матеріали кримінального провадження, ані матеріали особової справи засудженого не містять відомостей щодо працевлаштування останнього, зокрема із зазначенням місця роботи та займаної посади.

Крім того матеріали подання не містять відомостей про належне повідомлення засудженого про необхідність сплати штрафу, про його матеріальний стан, про поважність причин невиконання покарання. Також суд не позбавлений можливості вирішити питання про розстрочку сплати штрафу без з`ясування думки засудженого.

На підставі викладеного, подання в.о. начальника Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 53, 56 КК України, ст. 26 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні подання в.о. начальника Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 про вирішення питань, передбачених ст. 26 КВК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1