Справа № 464/3531/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/771/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , -

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Владивосток, російської федерації, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 190 КК України до одного року позбавлення волі.

Вирішено питання з процесуальними витратами, речовими доказами, заходами забезпечення кримінального провадження та заставою.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 у виді застави, до набрання вироком законної сили залишено без зміни.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили та звернення такого до виконання.

Зараховано обвинуваченій ОСОБА_7 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 20 червня 2022 року по 20 лютого 2023 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, під виглядом надання допомоги щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, заздалегідь, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, у період з 13 червня 2022 року до 20 червня 2022 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ввела в оману ОСОБА_9 щодо можливості такого незаконного переправлення останнього через державний кордон України шляхом підроблення та надання йому завідомо підробленого офіційного документа - військового квитка з неправдивими відомостями про виключення ОСОБА_9 з військового обліку у зв`язку з його непридатністю до військової служби та шляхом перевезення ОСОБА_9 до Республіки Польща через пункт пропуску через державний кордон України з використанням зазначеного завідомо підробленого офіційного документа, а також щодо місця і часу такого незаконного переправлення через державний кордон України.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, реалізовуючи спільний злочинний умисел, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, під виглядом надання допомоги щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 20 червня 2022 року, приблизно об 11.35 год., перебуваючи на вулиці біля будинку за адресою: м. Львів, вул. Драгана, 4, під час зустрічі з ОСОБА_9 зробила фото його паспорта громадянина України нібито для подальшого його використання при виготовленні вищевказаного завідомо підробленого офіційного документа, та повідомила ОСОБА_9 про необхідність надання грошових коштів у загальній сумі 1000 доларів США за організацію нею незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, зазначивши, що першу частину грошових коштів у сумі 500 доларів США останній повинен надати їй цього ж дня у найкоротший строк, а другу частину грошових коштів у сумі 500 доларів США - після незаконного перетину державного кордону України на території Республіки Польща іншій вищевказаній невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка нібито безпосередньо повинна була перевезти ОСОБА_9 через пункт пропуску через державний кордон України, а також повідомила останньому, що йому буде надано підроблений військовий квиток з неправдивими відомостями про виключення ОСОБА_9 з військового обліку у зв`язку з його непридатністю до військової служби.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, під виглядом надання допомоги щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 20 червня 2022 року, приблизно о 14.46 год., перебуваючи на вулиці біля будинку за адресою: м. Львів, вул. Драгана, 4, під час наступної зустрічі з ОСОБА_9 залучила до їхньої розмови вищевказану невстановлену досудовим розслідуванням особу, зателефонувавши до неї та увімкнувши гучний зв`язок, після чого ця особа, реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, повідомила ОСОБА_9 про те, що він повинен 21 червня 2022 року о 15.00 год. прибути до входу до супермаркету «Ашан», який знаходиться за адресою: м. Львів, проспект В. Чорновола, 16і, де вона чекатиме на нього, надасть йому підроблений військовий квиток з неправдивими відомостями про виключення ОСОБА_9 з військового обліку у зв`язку з його непридатністю до військової служби та безпосередньо перевезе ОСОБА_9 на своєму транспортному засобі через пункт пропуску через державний кордон України на територію Республіки Польща, після чого ОСОБА_7 надала ОСОБА_9 номер мобільного телефону вищевказаної особи та отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно з курсом НБУ становило 14627 грн., якими мала намір розпорядитись на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 покликається на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим та підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 з ч.3 ст. 332 КК України на ч.2 ст. 190 КК України, а також призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, так як не враховано значну суспільну небезпеку злочину, вчиненого під час воєнного стану в Україні особою, яка є уродженкою м. Владивостока, російської федерації, громадянкою російської федерації, росіянкою, яка під час вчинення злочину перебувала на території України із посвідкою на тимчасове проживання в Україні, строк дії якої закінчився ще 03 лютого 2022 року, та яка не працює і не має офіційного джерела доходу.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки протоколу за результатами проведення НСРД №23432/55/112-2022 від 04 липня 2022 року з доданими носіями інформації №«5961, №«5962, протоколу за результатами проведення НСРД №23431/55/1 12-2022 від 04 липня 2022 року, протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 15 липня 2022 року та показанням свідка ОСОБА_9 , внаслідок чого зроблено помилкові висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються зазначеними доказами, про те, що дії обвинуваченої були спрямовані на шахрайство, тобто на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом повідомлення останньому неправдивих відомостей з метою введення його в оману, за попередньою змовою групою осіб.

Акцентує, що згідно з протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 15 липня 2022 року, слідчим здійснено тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у мобільному телефоні ОСОБА_7 марки «2ТЕ», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , та виявлено наступні листування у месенджері «Viber»: з абонентським номером НОМЕР_4 , збереженим як « ОСОБА_10 ». У ході листування 06 червня 2022 року вказаний контакт повідомляє ОСОБА_7 , що документи виготовляються протягом 2 днів, тому за 2 дні до поїздки потрібні паспортні дані людини, на яку виготовляються документи, та 300 доларів США разом із паспортними даними, а решта 700 доларів США - при зустрічі з людиною, коли будуть їхати. У ході листування з 06 червня 2022 року до 20 червня 2022 року вказаний контакт обговорює із ОСОБА_7 клієнтів, ціни за їхні незаконні послуги, деталі спілкування з клієнтами, виготовлення клієнтам «білих білетів». Зокрема, обговорюють спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , а 20 червня 2022 року об 11:42 год. ОСОБА_7 надсилає вказаному контакту фото паспорта ОСОБА_9 . У ході листування ОСОБА_7 та зазначений контакт жодного разу не обговорюють будь-яких дій, спрямованих на заволодіння шляхом обману грошовими коштами осіб, зокрема ОСОБА_9 2) 3 абонентським номером НОМЕР_5 , збереженим як « ОСОБА_11 », який належить ОСОБА_9 . У ході листування з 16 червня 2022 року по 20 червня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 домовляються про зустрічі для обговорення питань переправлення останнього через державний кордон України, про суму передоплати, яку ОСОБА_42 мала повідомити ОСОБА_9 20 червня 2022 року о 08:06 год. ОСОБА_7 пише останньому, щоб він взяв із собою речі, бо наступного дня о 03 год. виїзд, а об 11:37 год. ОСОБА_9 надсилає їй фото свого паспорта. 20 червня 2022 року о 12:06 год. ОСОБА_7 пише останньому, щоб він викинув свій військовий квиток і не брав його з собою на кордон, що вони знімуть ОСОБА_9 з військового обліку.

Також наголошує, що виявлено листування у месенджерах «Viber», «WhatsApp», «Messenger», «Telegram» з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та контактами « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », « ОСОБА_17 », « ОСОБА_18 », « ОСОБА_19 ОСОБА_20 », « ОСОБА_21 », « ОСОБА_22 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ОСОБА_23 », « ОСОБА_24 », « ОСОБА_25 », « ОСОБА_26 », « ОСОБА_18 », «ОСОБА_35», «ОСОБА_36», « ОСОБА_27 », «ОСОБА_37», «ОСОБА_38», «ОСОБА_39», «ОСОБА_40», «ОСОБА_41», у яких ОСОБА_7 пропонує цим 27 особам організувати аналогічне незаконне переправлення чоловіків через державний кордон із використання підробленого «білого білету» за грошову винагороду в сумі 1200 доларів США.

На думку апелянта, вищенаведена інформація свідчить про те, що ОСОБА_7 та залучена нею невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, організовували незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України з корисливих мотивів, а не вчиняли дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами останнього шляхом обману.

Звертає увагу, що допитаний у якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що звернувся до ОСОБА_7 з метою отримання допомоги щодо виїзду за кордон з метою придбання автомобілів та їх ввезення на територію України. Номер телефону ОСОБА_7 він взяв у своєї знайомої ОСОБА_28 , яка сказала, що ОСОБА_7 може допомогти з виїздом за кордон, та сказала, що останній за це потрібно буде заплатити гроші. Перший раз ОСОБА_9 спілкувався із ОСОБА_7 по телефону, а після цього переписувався із нею у месенджері «Viber» та зустрічався. У телефоні ОСОБА_9 збереглась переписка із ОСОБА_7 у месенджері «Viber». Під час переписки вони домовлялись про зустріч. Окрім цього, під час переписки 20 червня 2022 року ОСОБА_7 написала йому, щоб він взяв із собою речі, бо наступного дня о 03 год. виїзд, а ОСОБА_9 надіслав їй фото свого паспорта.

20 червня 2022 року, згідно домовленості із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зустрівся з нею на Сихові за ринком «Санта-Барбара». Під час цієї зустрічі ОСОБА_7 сказала, що він має заплатити аванс в сумі 500 доларів США, після чого йому зроблять документи для перетину кордону, а саме -- «білий білет», згідно з яким, ОСОБА_9 буде мати 2 групу інвалідності та буде непридатним до військової служби. Насправді у ОСОБА_9 не було жодних проблем зі здоров`ям. Про стан його здоров`я ОСОБА_7 не питала. ОСОБА_7 із ОСОБА_9 домовились, що останній має поїхати за грошима та повернутись до неї через декілька годин.

Після цього, 20 червня 2022 року ОСОБА_7 написала ОСОБА_9 у месенджері «УіЬег», що їй потрібен його військовий квиток.

Цього ж дня, через 2-3 години у тому ж місці відбулась його наступна зустріч із ОСОБА_7 , під час якої остання сказала ОСОБА_9 , що йому дадуть «білий білет», та зателефонувала ОСОБА_29 , вказавши, що це людина, яка безпосередньо буде вивозити ОСОБА_9 за кордон. Під час телефонної розмови по гучномовцю ОСОБА_29 сказав, щоб ОСОБА_9 викинув свій військовий квиток і не брав його із собою при перетині кордону. Також сказав, що наступного дня о 15 год. ОСОБА_9 має приїхати до супермаркету «Ашан» на пр. Чорновола у м. Львові, де він його забере. Вивозити за кордон буде не лише ОСОБА_9 , а декількох людей. Окрім цього, ОСОБА_29 сказав, що другу частину грошей ОСОБА_9 має віддати вже йому наступного дня, коли його будуть вивозити за кордон. Після цього ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 несправжні грошові кошти в сумі 500 доларів США, які йому надали правоохоронні органи. Під кінець зустрічі ОСОБА_7 продиктувала ОСОБА_9 номер мобільного телефону ОСОБА_29 , щоб вони могли зідзвонитись наступного дня.

Зазначає, що надані стороною обвинувачення докази є чіткими, вагомими та узгоджуються між собою, у своїй сукупності та у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження повно, об`єктивно та поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна.

На апеляційну скаргу сторони обвинувачення захисник - адвокат ОСОБА_8 подав заперечення, в якому зазначає, що виклад прокурором подій та обставин вчиненого ОСОБА_7 злочину вважає помилковим і таким, що не відповідає дослідженим судом першої інстанції доказам.

Наголошує, що обвинувачена ОСОБА_7 в суді дала послідовні та переконливі показання про те, що жодних намірів реалізації переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 не мала.

Акцентує, що обвинувачена ОСОБА_7 не розробила плану незаконного перетину кордону, не зазначила маршруту або місця перетину. Жодної поради або ж рекомендації ОСОБА_30 мати при собі необхідні для перетину кордну документи та як поводитись при їх перевірці ОСОБА_7 йому не надавала.

Просить відхилити апеляційну скаргу прокурора, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України - залишити в силі.

Також, своє заперечення на апеляційну скаргу прокурора подала обвинувачена ОСОБА_7 , в якому зазначає, що не мала на меті здійснити незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, а намагалась його обманути, пообіцявши виготовити йому фальшивий військовий квиток, ніби як інваліду.

Звертає увагу на те, що виховує малолітню дитину - сина 2014 р.н., а щодо доходів, то її з сином та хворою свекрухою забезпечує її чоловік ОСОБА_31 , з яким вона перебуває в офіційному шлюбі. Крім цього наголошує, що сім`я забезпечена житлом, вони мають власну квартиру, в якій є і її частка.

Просить апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_32 відхилити, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року - залишити в силі, а по можливості - пом`якшити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та виступ її захисника - адвоката ОСОБА_8 про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останній не згідний з перекваліфікацію судом злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_7 з ч.3 ст. 332 КК України на ч.2 ст. 190 КК України і покликається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження були дотримані.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім цього, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Правильна кваліфікація забезпечує реалізацію конституційного принципу законності у кримінальному судочинстві (ст. 129 Конституції України), гарантує охорону й здійснення прав і свобод людини і громадянина, виступає необхідною умовою призначення справедливого покарання.

Підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Так, органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст. 332 КК України, тобто як організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Однак, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за яке її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, які обвинувачена не заперечила і під час апеляційного розгляду, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка.

На думку колегії суддів, згідно з положеннями кримінального процесуального закону, судом були оцінені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме, визнання обвинуваченої ОСОБА_7 винною у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

З врахуванням принципу змагальності сторін в кримінальному процесі, місцевим судом був допитаний свідок ОСОБА_9 та безпосередньо досліджено письмові і речові докази.

Ключовими доказами, на які покликається сторона обвинувачення обґрунтовуючи наявність у діях обвинуваченої ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України є, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, дані протоколу за результатами проведення НСРД №23432/55/112-2022 від 04 липня 2022 року з доданими носіями інформації №«5961, №«5962, протоколу за результатами проведення НСРД №23431/55/1 12-2022 від 04 липня 2022 року, протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 15 липня 2022 року та показанням свідка ОСОБА_9 .

Аналізуючи їх зміст, апелянт наполягає на доведеності пред`явленого ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинуваченні, та вважає, що зазначена інформація свідчить про те, що ОСОБА_7 та залучена нею невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, організовували незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України з корисливих мотивів, а не вчиняли дії, спрямовані на заволодіння шляхом обману грошовими коштами останнього.

Допитана в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 повідомила, що не маючи можливостей та засобів для переміщення ОСОБА_9 за кордон, а також обладнання для виготовлення підроблених документів, шукаючи заробітку, вирішила заволодіти коштами останнього нібито за допомогу перетнути кордон, що насправді робити наміру не мала, однак, створювала для ОСОБА_9 видимість реальності своїх послуг. В подальшому, отримала від ОСОБА_9 500 доларів США та саме цю суму мала намір привласнити, при цьому, жодних коштів ОСОБА_29 передавати не хотіла, хоча вони про це домовлялись. Також зазначила, що схожу схему заробітку намагалась застосувати і щодо інших осіб, однак погодився лише ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання про те, що, маючи намір виїхати за кордон під час воєнного стану через свою знайому дізнався, що у цьому йому зможе допомогти ОСОБА_7 , з якою він спілкувався шляхом переписки у «Viber». При зустрічі ОСОБА_7 повідомила, що аванс за послуги становить 500 доларів США, а іншу частину коштів необхідно буде передати особі на ім`я ОСОБА_29 після перетину кордону. Також пояснила, що йому буде виготовлено так званий «білий квиток», у якому буде вказано про проблеми зі здоров`ям та групу інвалідності. Крім цього зазначив, що в ході такого спілкування запідозрив, що ОСОБА_7 може вводити його в оману та не виконати домовленості щодо переправлення його через кордон.

Так, кримінальна відповідальність за ч.3 ст. 332 КК України настає за незаконне переправлення осіб через державний кордон України вчинене організованою групою або з корисливих мотивів.

З об`єктивної сторони цей злочин може проявлятися у чотирьох формах: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України, 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 3) керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України, 4) сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Відповідно до диспозиції ст. 190 КК України шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Таке ж визначення наведено у п.17 Постанови Пленуму ВСУ №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

На переконання колегії суддів, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що незважаючи на фіксацію фактів спілкування обвинуваченої ОСОБА_7 з іншими особами щодо можливого виїзду за кордон, органом досудового розслідування не встановлено реальності жодних з цих можливих домовленостей, механізму виготовлення підроблених документів та в подальшому, фактичного перетину за допомогою ОСОБА_7 будь-якими особами державного кордону України.

З наведеного вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 жодних планів та деталей реалізації переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 не розробляла, не обумовлювала таких можливостей та справжніх намірів не мала, а її розмови з ОСОБА_33 зводились до входження в його довіру для незаконного разового заволодіння його грошима в сумі 500 доларів США, що, на думку колегії суддів, безумовно свідчить про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_7 були способом шахрайства (вигаданою інформацією) та спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, що виключає кваліфікацію за ст. 332 КК України, про що мотивовано у вироку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 190 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_34 , 2014 р.н., заміжня, позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, конкретні обставини справи та вчинення кримінального правопорушення у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, і призначив таке у межах санкції даної частини статті, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4