Справа № 364/123/23
Провадження № 1-кп/364/29/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.01.2023 за № 0000013 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галайки Тетіївського району Київської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, пенсіонера, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не є депутатом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 здійснив погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 28.01.2023, о 13:30, знаходячись на автодорозі сполученням сіл П?ятигори-Галайки Білоцерківського району Київської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, пов`язаної із тим, що у нього попередньо у зв`язку зі вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції вилучено транспортний засіб марки «ЗАЗ Форза» («ZAZ Forza), державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та поміщено його на евакуатор марки «Мерседес - Бенц» («Mersedes-Benz»), державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , водієм якого був потерпілий - ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою демонстрації реальності своїх погроз, під час словесної суперечки з потерпілим ОСОБА_4 , взяв із дверної карти свого автомобіля два кухонні ножі та почав наближатися до потерпілого ОСОБА_4 . При цьому, тримаючи в руках вказані кухонні ножі, став висловлювати погрозу вбивством останнього, періодично приставляючи їх до шиї та грудей потерпілого ОСОБА_4 , викликавши у нього реальне побоювання за своє життя.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_4 , шляхом відвернення уваги ОСОБА_5 , умовляннями припинити протиправні дії, зумів сісти за кермо евакуатора марки «Мерседес -

Бенц» («Mersedes-Benz»), державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та намагався залишити місце події, однак, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, також зумів проникнути до салону вищезазначеного транспортного засобу, з пасажирського боку, повідомивши потерпілому, що буде їхати з ним доки останній не поверне йому автомобіль, продовжуючи погрожувати кухонними ножами. На вказані погрози, побоюючись за своє життя, потерпілий ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_5 , що поверне автомобіль по прибуттю до штрафмайданчика в місті Біла Церква, Київської області та запропонував продовжити рух.

Разом з тим, цього ж дня, о 14:25, проїжджаючи перехрестя з круговим рухом по вул. Зарічній в смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, потерпілий ОСОБА_4 побачив військовослужбовців, які перебували на блокпосту вирішив зупинитись біля них задля припинення протиправної поведінки ОСОБА_5 та збереження свого життя і здоров`я.

Силами військовослужбовців ЗСУ, які перебували на вищевказаному блокпосту на місце події викликано працівників поліції та припинено протиправну поведінку ОСОБА_5 .

У вказаній ситуації, що склалася та супроводжувалася конкретними словесними погрозами і діями з боку ОСОБА_5 , у потерпілого ОСОБА_4 були реальні підстави побоюватися реалізації погрози вбивством.

Вказуючи про невизнання провини у скоєному, обвинувачений ОСОБА_5 зазначав суду, що 28.01.2023 він, перебуваючи у селі Черепин Білоцерківського (Тетіївського) району, зустрів свого знайомого, вжив із ним спиртні напої та потім на своєму автомобілі мав намір повернутися додому. Проте на автодорозі, в`їжджаючи у село Галайки, до нього зателефонував племінник та повідомив про наявність на дорозі поліцейських. Однак він розраховував, що все минеться і його не зупинять. Проте через деякий час, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти освідування, на що він відмовився і відносно нього було складено відповідний протокол. Згодом його притягнуто до адміністративної відповідальності Тетіївським районним судом Київської області. Одночасно, на місці зупинки працівники поліції викликали евакуатор та його автомобіль було транспортовано з метою доставки на штрафмайданчик до міста Білої Церкви.

Обвинувачений вказав суду, що під час руху евакуатора йому вдалося заскочити на нього та взявши потім ключі від свого автомобіля у потерпілого, він мав намір забрати із салону мобільний телефон, проте його там не знайшов і взяв там два ножі, якими мав намір перерізати стропіла евакуатора та забрати свій автомобіль. При цьому вказував, що він не погрожував ножами потерпілому і запевнив, що поклав їх на торпеду евакуатора, щоб потерпілий його не боявся. Таким чином він їхав із потерпілим у евакуаторі до блокпоста у смт Володарка, де зупинивши евакуатор, потерпілий повідомив військових і вони забрали ножі та викликали поліцію. Потерпілий згодом повіз його автомобіль на евакуаторі на штрафмайданчик до міста Білої Церкви, а його освідували у Володарській райлікарні та встановили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння з показниками 1,3 проміле.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні ствердив обставини вчинення правопорушення зазначені в обвинувальному акті та вказав, що 28.01.2023 о 13:30 до нього надійшов дзвінок від працівників поліції про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП на території бувшого Тетіївського району, а відтак виникла потреба у евакуації транспортного засобу правопорушника. По прибуттю на місце події, по завершенню складання працівниками поліції відповідного протоколу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , він загрузив належний останньому автомобільмарки «ЗАЗ Форза» на евакуатор марки «Мерседес - Бенц» під своїм керівництвом та почав рух. У цей час ОСОБА_5 сів до патрульного авто. Доїхавши на евакуаторі до села Галайки його почав зупиняти ОСОБА_5 . Зупинившись на його вимогу на узбіччі дороги, обвинувачений попросив дати йому мобільний телефон, який нібито знаходиться у середині його авто. Дослухавшись прохання, він взяв ключі від автомобіля обвинуваченого та відчинив його. Проте там не виявилося телефона ОСОБА_5 . У цей час взяв там два ножа та почав ними погрожувати, вказуючи, що поверне свій автомобіль за будь-яку ціну. При цьому пошкодив та відразу перерізав ножем на передній стороні з боку водія стропіла, якими були закріплений автомобіль на евакуаторі. Одночасно він заспокоював обвинуваченого, вказуючи, що всі питання можна врегулювати із керівництвом. Проте обвинувачений не реагував і продовжував погрожувати йому ножами, тримаючи їх біля горла і грудей. Поступово наближаючись до дверей свого автомобіля, у один із моментів, він раптово вискочив на підніжку евакуатора та відразу сів за кермо і почав рух. При цьому обвинувачений на ходу відкрив двері евакуатора з боку пасажира і повис на них, не маючи змоги застрибнути у середину при русі. Вказуючи, що він може переїхати його і тоді злякавшись, що ОСОБА_5 може впасти на ножі він вимушено зупинився. ОСОБА_5 сів у середину евакуатора і продовжував йому погрожувати та обзивати. Таким чином вони рухались по автодорозі і доїхавши до блокпосту у смт Володарка, він зупинив евакуатор на знак «СТОП» та вибігши із нього, повідомив військовим про реальну загрозу його життю з боку обвинуваченого, про що було відразу повідомлено поліцію і на місце прибули слідчі.

Показання потерпілого щодо обставин вчинення кримінального проступку повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що є процесуальними джерелами доказів відповідно до положення ч. 2 ст. 84 КПК України та які також узгоджуються із іншими доказами, дослідженими судом безпосередньо у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 28.01.2023 близько 14 години він разом зі своїми побратимами перебував на блокпості в смт Володарка, будучи на службі у четвертій роті охорони (смт Володарка) ІНФОРМАЦІЯ_2 . До них під'їхав та зупинився евакуатор під керуванням потерпілого, який попросив викликати поліцію, оскільки на нього напав обвинувачений та погрожує йому ножами. Одночасно повідомив, що він був викликаний для евакуації автомобіля у село П'ятигори, де загрузив за вказівкою поліції автомобіль обвинуваченого, проте останній не погодився з такими діями і погрожує йому ножами. Із панелі евакуатора його побратим ОСОБА_9 вилучив кухонний ніж, який потім був переданий працівникам поліції. При цьому свідок вказав, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння і спілкувавсь на підвищених тонах та повідомив їм, що у нього забрали автомобіль і він мав намір пригрозити та повернути авто, при цьому зазначав, що нікого не пошкодив та не убив. Потерпілий був у стресі, наляканий.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що 28 січня 2023 року, будучи поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП, у обідній час він разом із своїми колегами ОСОБА_8 та ОСОБА_10 здійснювали патрулювання на території Білоцерківського (Тетіївського) району. На автодорозі сполученням сіл П?ятигори-Галайки Білоцерківського району Київської області ними було зупинено транспортний засібмарки «ЗАЗ Форза» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 , який керував автомобілем без включених фар та не пристебнутий ременем безпеки. При складанні на місці відповідного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за порушення ПДР України, одночасно було встановлено, що вказаний водій має явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти відповідне освідування. Однак ОСОБА_5 від освідування відмовився і щодо нього було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом, а ними було викликано на місце евакуатор для транспортування належного обвинуваченому автомобіля на штрафмайданчик.

Свідок суду зазначав, що обвинувачений поводив себе зухвало, вживав нецензурні слова, на зауваження не реагував, погрожував всім присутнім, у тому числі і потерпілому по прибуттю його на евакуаторі на місце пригоди. Автомобіль ОСОБА_5 був транспортований на евакуатор, а обвинуваченого, на його прохання та на виконання вимог статті 41 Закону України «Про національну поліцію», застосовуючи поліцейське піклування, підвезли на службовому автомобілі до родичів на вулицю Центральна села Галайки і залишили там.

Аналогічні показання у судовому засіданні дав свідок ОСОБА_8 , який будучи поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП, у обідній час він

разом із своїми колегами ОСОБА_7 та ОСОБА_10 здійснювали патрулювання на території Білоцерківського (Тетіївського) району. На автодорозі сполученням сіл П?ятигори-Галайки Білоцерківського району Київської області ними було зупинено транспортний засіб марки «ЗАЗ Форза» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 , який керував автомобілем без включених фар та не пристебнутий ременем безпеки. При складанні на місці відповідного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за порушення ПДР України, одночасно було встановлено, що вказаний водій має явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти відповідне освідування. Однак ОСОБА_5 від освідування відмовився і щодо нього було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом, а ними було викликано на місце евакуатор для транспортування належного обвинуваченому автомобіля на штрафмайданчик.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, окрім показань потерпілого та свідків, повністю доведена зібраними на стадії досудового розслідування доказами.

На підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, прокурором надані суду та досліджені безпосередньо у судовому засіданні докази, зокрема:

- витяг з кримінального провадження № 0000013, щодо внесення 29.01.2023 відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про те, що 28.01.2023, близько 13:30, громадянин ОСОБА_5 підставив йому під горло, а в подальшому до грудей два кухонних ножі та погрожував йому вбивством з метою забрати належний йому автомобіль, який був погружений на лафет евакуатора, яким керував заявник, оскільки працівниками поліції було вилучено автомобіль ОСОБА_5 , так як на останнього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.к.п. 38);

- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 від 29.01.2023 про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 , який погрожував йому фізичною розправою, а саме застосуванням двох ножів в с. Галайки, Білоцерківського району, Київської області (а.к.п. 39);

- протокол огляду місця події від 28.01.2023 із ілюстраційними таблицями до нього та відповідною письмовою заявою ОСОБА_11 , що вказують на те, що об`єктом огляду є круг за адресою: вул. Зарічна, смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, де знаходиться евакуатор марки «Мерседес-Бенц», держаний номерний знак НОМЕР_4 , на якому поміщений автомобіль марки ЗАЗ «Форза», державний номерний знак НОМЕР_3 . На місці події присутній водій евакуатора ОСОБА_4 . Під час огляду ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції два кухонні ножі з дерев`яними ручками, що належать ОСОБА_5 , якими останній погрожував водієві евакуатора (а.к.п. 40-46);

- протокол огляду предмету від 29.01.2023 з ілюстраційною таблицею до нього, об`єктом якого були два кухонні ножі, за допомогою яких ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_4 вбивством. Так, в присутності понятих, використовуючи канцелярську лінійку було здійснено заміри вищезазначених ножів, якими встановлено, що: один ніж має руків`я довжиною - 10 см, лезо - 13 см, загальна довжина ножа - 23 см, руків`я даного кухонного ножа має коричневий окрас; другий ніж має руків`я довжиною - 9 см, лезо - 9 см, загальна довжина ножа - 18 см, лезо даного кухонного ножа має нестандартну прямокутну форму із заокругленням на кінці леза, руків`я створене із дерев`яного матеріалу та має коричневий колір (а.к.п. 48-51);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 29.01.2023 з ілюстраційною таблицею до нього, що вказує на те, що потерпілий ОСОБА_4 , в присутності понятих впізнав два кухонні ножі, якими йому погрожували: перший - за коричневим кольором руків`я; другий - по нестандартній формі леза, яка має прямокутну форму та коричневим дерев`яним руків`ям (а.к.п. 52-56);

- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 182906 від 28.01.2023, складеного відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з доданим до нього компакт-диском, на якому міститься відеозапис документування адміністративного правопорушення (а.к.п. 57-58);

-відтворення безпосередньо у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної боді-камери працівника поліції від 28.01.2023 о 11:17 та слідчого експерименту від 21.02.2023;

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.02.2023 з доданим компакт-диском, який було відтворено безпосередньо у судовому засіданні, з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 продемонстрував на статистові в присутності понятих за допомогою предметів зовні схожих на форму ножів, яким чином ОСОБА_5 погрожував йому вбивством та детально розповів як зумів себе захистити, проїжджаючи круг в смт Володарка, де знаходились військовослужбовці, що у повній мірі узгоджується з іншими матеріалами кримінального провадження (а.к.п. 59-63), відеозаписами з нагрудної боді-камери працівника поліції від 28.01.2023 о 11:17 та слідчого експерименту від 21.02.2023;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.01.2023, відповідно до якої два кухонні ножі з дерев`яними ручками, які під час огляду місця події добровільно видав ОСОБА_11 та які належать ОСОБА_5 поміщені до спецпакету № SUD3039351 визнано речовим доказом в цьому кримінальному провадженні та передано на зберігання в камеру схову речових доказів при відділенні поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, що за адресою: вул. Миру, 25 А, смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області (а.к.п. ) з доданою відповідною квитанцією про прийняття на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 19 (а.к.п. 69-71);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.02.2023, відповідно до якої компакт-диск DVD-R з відеозаписом зупинення та документування адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_5 визнано речовим доказом в цьому кримінальному провадженні та залишено при матеріалах справи (а.к.п. 72-73).

Ч. 1 ст. 129 КК України передбачена кримінальна відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

При кваліфікації за даною нормою не має значення, чи збирався винний здійснити свою погрозу вбивством, - достатньо того, щоб у потерпілого були реальні підстави боятися здійснення погрози. Погроза може бути висловлена усно, письмово, конкретними діями, по телефону, через телекомунікаційну мережу тощо, як безпосередньо потерпілому, так і шляхом доведення до потерпілого через інших осіб чи з використанням технічних засобів передавання інформації.

Погрозою застосування фізичного насильства, в тому числі і погрозою вбивством, слід вважати залякування особи застосування до неї такого насильства, в тому числі і залякування її вчинити вбивство. Погроза може полягати у висловлюваннях, жестах, демонстрації зброї або предметів, що можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, предметів, що імітують зброю, які потерпіла особа приймає за справжню зброю, чи в інших діях. Погроза застосування фізичного насильства, в тому числі погроза вбивством, повинна сприйматися потерпілою особою як реальна, тобто у неї має скластися враження, що погроза буде реалізована. Така погроза може сприйматися потерпілою особою як реальна, виходячи з часу, місця та обстановки, що склалася (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи»).

Безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_5 здійснив погрозу вбивством відносно потерпілого ОСОБА_4 за обставин, які свідчать, що у потерпілого були реальні підстави боятися здійснення цієї погрози і в нього були враження, що така погроза буде реалізована, оскільки він її здійснював маючи два кухонні ножі.

Відтак, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Короліства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи встановлені судом обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого кримінального проступку доведена «поза розумним сумнівом».

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності та пом`якшити свою участь за скоєне правопорушення та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого, які спростовуються сукупністю доказів, безпосередньо досліджених судом.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду № 11 від 6 листопада 2009 року), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.к.п. 74), непрацюючий, пенсіонер (а.к.п. 78), одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 80, 81). Вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з результатом обстеження - 1,3 проміле (а.к.п. 79). По місцю проживання характеризується позитивно (а.к.п. 83).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , першочергово органом досудового розслідування було віднесено щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

Натомість позиція обвинуваченого у судовому засіданні змінилася, він не визнав свою вину та не розкаявся, а відтак вказана пом`якшуюча обставина не знайшла свого підтвердження у суді.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, одночасно враховуючи вищевикладене, позицію потерпілого, який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, однак наполягав на мірі покарання для ОСОБА_5 у виді обмеження волі, суд прийшов до наступного висновку.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 129 КК України відноситься до проступків, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, неможливість застосування судом такого виду покарання, як обмеження волі, оскільки обвинувачений досягнув пенсійного віку, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як арешт у межах строку передбаченого санкцією статті.

Таке покарання буде достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень, що буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки та не ухилявся від викликів до суду, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання ухвалою законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст.129 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлено.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- два кухонні ножі, які поміщено до спецпакету № SUD3039351 та знаходяться у камері схову речових доказів відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

- компакт-диск DVD-R з відеозаписом зупинення та документування адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_5 , що знаходиться при матеріалах справи - залишити при матеріалах справи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, - не обирати.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання, з часу його затримання.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1