Справа № 346/2633/23
Провадження № 1-в/346/225/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 та засудженого: ОСОБА_5 , які приймали участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання в.о. начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: А.Дацишин про заміну покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; місце народження: с. Іванівка, Межівського району Дніпропетровської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),

по кримінальному провадженню № 0000178, в якому ОСОБА_5 вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 серпня 2021 року, який набрав законної сили 06 вересня 2021 року, визнано винуватим у вчиненні проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуту частину покарання, з урахуванням ст. 72 КК України, за вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2020 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

В.о. начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: А.Дацишин, звернувся до суду із вказаним поданням, до якого додав матеріали особової справи засудженого (а.с.1-12 подання, а.с.1-45 особової справи).

Позиції учасників провадження.

Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні кримінального проступку, але приєднано не відбуту частину покарання, з урахуванням ст. 72 КК України за вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2020 року за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 3 місяців. Але, засуджений вже відбув більше однієї другої строку покарання, призначеного йому судом та став на шлях виправлення. Тому, невідбуту засудженим частину покарання у виді позбавлення волі, що складає 1 рік 4 місяці 11 днів, можна замінити більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Позиція засудженого. Підтримав представника колонії та просив замінити невідбуту ним частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Аргументи прокурора. Не заперечив щодо задоволення вказаного клопотання.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 82 КК України встановлено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Проте частиною 3 і пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України уточнюється, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також за умови (якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі), що засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом.

Вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 серпня 2021 року, який набрав законної сили 06 вересня 2021 року, визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуту частину покарання з урахуванням ст. 72 КК України за вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2020 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі (а.с. 2-5, особової справи засудженого).

Але до цього, ОСОБА_5 вже відбував покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, і був звільнений 10.07.2020 року по відбуттю строку покарання, проте до погашення судимості знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, винним у якому його було визнано вказаним вище вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.12.2020 року (а.с. 2-5, особової справи засудженого).

І наразі, засуджений ОСОБА_5 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі, і фактично він вже відбув більше половини призначеного йому строку покарання, бо невідбута частина покарання складає 1 рік 4 місяці 11 днів.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що засуджений ОСОБА_5 дійсно фактично відбув вже більше однієї другої строку покарання, призначеного йому судом.

Як вже вказувалось судом вище, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Через, що суд враховує і положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі, засуджений:

- з 12 грудня 2021 року виявив бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія» (а.с. 9 особової справи засудженого);

- 01 квітня 2022 року йому було оголошено одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці (а.с.12 особової справи засудженого);

- 03 жовтня 2022 року йому було оголошено одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці (а.с.19 особової справи засудженого);

- 04 квітня 2023 року йому було оголошено одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці (а.с.31 особової справи засудженого);

- заходи стягнення не застосовувались ніколи (а.с.3 судової справи).

Довідкою про працевикористання засудженого встановлено що ОСОБА_5 відпрацював за липень 2022 року 6 людино днів; серпень 2022 року 8 людино днів; вересень 2022 року 5 людино днів; жовтень 2022 року 3 людино днів; листопад 22 року 4 людино днів; грудень 2022 року 4 людино днів; січень 2023 року 7 людино днів; лютий 2023 року 7 людино днів та за березень 2023 року 5 людино днів (а.с. 40 особової справи засудженого).

- за змістом характеристики засудженого, затвердженої начальником колонії 18 травня 2023 року, засуджений не допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, працевлаштований на ДП «ДКВС № 41» до роботи відноситься добросовісно. Дотримується правил особистої гігієни, стежить за своїм зовнішнім виглядом, охайний. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Виконує законні вимоги адміністрації. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю (а.с.2 подання).

Також суд враховує, що засуджений безпосередньо у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав, як визнавав її і під час розгляду судом обвинувального акту (а.с.2-4 особової справи засудженого).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності, суд констатує, що колонією доведено те, що засуджений дійсно проходить процес позитивних змін, які вже відбуваються в його особистості та вже створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, він довів, що вже став на шлях виправлення.

І тому суд може вирішити питання щодо заміни невідбутої засудженим ОСОБА_5 частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, по суті.

Як вже вказувалось, в силу положень частини 1 статті 82 КК України, більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з частиною 2 статті 61 КК України обмеження волі, як більш м`яке у порівнянні з позбавленням волі, покарання може бути призначено на строк від 1 до 5 років. А строк невідбутої засудженим частини покарання у виді позбавлення волі складає 1 рік 4 місяці 11 днів.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд погоджується із тим, що ОСОБА_5 слід замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 4 місяці 11 днів, на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, на той же строк.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким - задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком: 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 11 (одинадцять) днів, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі строком на: 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 11 (одинадцять) днів.

Направити ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, під вартою. Звільнити його з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання у виді обмеження волі.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк не відбутої частини покарання у виді обмеження волі (1 рік 4 місяці 11 днів), час перебування ним під вартою (з дня взяття його під варту, для направлення з місця позбавлення волі у місце обмеження волі, по день прибуття у місце відбування покарання у виді обмеження волі), рахуючи один день перебування під вартою за два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 07 серпня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1