ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/746/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/705/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

-підозрюваної ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 20 травня 2023 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонено останній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22-00 години до 06-00 години ранку наступного дня, строком на 2 місяці, тобто до 20 липня 2023 року та покладено на підозрювану обов`язки:

1) Прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

2) Не відлучатися із місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) Утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор послався на те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки не має міцних соціальних зав`язків, офіційно не працює, а також підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. На думку прокурора ОСОБА_6 зможе впливати на свідків і лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою унеможливить її зв`язки з очевидцями кримінального правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_6 в разі обрання менш суворого запобіжного заходу зможе продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки це є її єдиним джерелом доходів. Звертає увагу на те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту не може мати належного впливу, оскільки у Валківській ОТГ Богодухівського району Харківської області на даний час діє комендантська година з 23-00 години по 05-00 годину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрювану та її захисника, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на інших учасників провадження, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який останній може бути призначено максимальне покарання 10 років позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування.

Тобто слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри та ризиків на які вказує прокурор, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується з позитивного боку, скарг, заяв на її поведінку від мешканців села не надходило, не конфліктує, агресію до оточуючих не проявляє, веде нормальний спосіб життя, алкогольними напоями не зловживає, з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, стосунків не підтримує, на даний час наглядає за своїм молодшим братом, до адміністративної відповідальності не притягувалася, не судима.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж той який зазначений у клопотання слідчого.

Доводи прокурора про не можливу недієвість запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, через наявність комендантської години, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження недієвості обраного слідчим суддею запобіжного заходу, а саме порушення підозрюваною обраного запобіжного заходу та покладених на неї обов`язків.

До того ж, в разі порушення ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу чи покладених на неї обов`язків, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про застосування до неї більш суворого запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 20 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: