Провадження № 1-кп/161/252/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001553 від 17 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Борщівка Лановецького району Тернопільської області, жительки, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з вищою освітою, розлученої, пенсіонерки, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 16 липня 2021 року, близько 22 год., перебуваючи на прилеглій території багатоквартирного житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, на ґрунті особистих неприязних відносин з малолітнім потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми руками штовхнула останнього в ділянку грудної клітки, після чого нанесла удар долонею правої руки в волосяну частину голови, схопила рукою за шию, вподальшому, обхопила потерпілого ліктем правої руки за шию та лівою рукою здійснила загинання пальця лівої руки ОСОБА_5 , чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої кисті, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 492 від 19 липня 2021 року, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України не визнала та показала, що 16 липня 2021 року, близько 22 год. до неї приїхала невістка забрати внучку. В дворі будинку грались діти, відпочивали їх батьки, автомобіль невістки стояв біля будинку. Вона не могла розвернутись, бо діти бігали по дорозі, тому вона сказала зійти з дороги. Після чого, вона пішла до свого під`їзду, а бабуся потерпілого запитала чому такий шум. Вона зазначила, що батьки не звертали увагу на дітей, потерпілий бігав і кривлявся перед нею. ОСОБА_9 зробив зауваження чому вона кричить до них, після чого, звернувся до неї нецензурно. Зазначила, що вона його не чіпала, а це він її ображав та розмахував руками.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, її винність у інкримінованому їй органами досудового розслідування кримінальному правопорушенні, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, допитаний малолітній потерпілий ОСОБА_5 , за участю законного представника, представника потерпілого та педагога, суду показав, що 16 липня 2021 року, у вечірню пору доби, він гуляв з друзями. Після зауваження про нецензурну лайку, ОСОБА_3 штовхнула його та нанесла удар в голову та плече, душила за шию, стиснула за палець лівої руки, вирвала з рук телефон. В ході нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачена неодноразово лаялася та вживала нецензурну лайку до нього та його друзів. Внаслідок вчинених дій, він кричав і боявся, говорив, що покличе маму, а вона відповіла, що й та отримає ще. Після подій, що відбулись, ввечері, його трусило, він боявся, вночі приснилась вона йому, тому мама завела до психіатра. Думає, що в неї агресія до нього, бо він їй зробив зауваження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що дійсно того дня, син зателефонував до неї після події та повідомив, що сусідка ОСОБА_3 нанесла тілесні ушкодження. Такі ж пояснення їй надавали сусіди, які проживають у будинку і бачили конфлікт. Після вчиненого, син став емоційний, відчував страх, у зв`язку із чим зверталися за медичною допомогою до лікарів.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що влітку 2021 року, приблизно після 20 год., був свідком того, що ОСОБА_3 застосувала фізичну силу відносно потерпілого ОСОБА_5 , зокрема, здушила ліктем за шию та загнула палець на руці. Після того як він та інші сусіди втрутилися, оскільки стояли неподалік та чули крик, обвинувачена припинила наносити тілесні ушкодження потерпілому. Обставини побаченого відтворив під час проведеного за його участі слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що була свідком конфлікту між обвинуваченою та потерпілим. Бачила, як ОСОБА_3 здушила ОСОБА_5 ліктем за шию та загнула палець. При цьому, увагу свою на конфлікт звернула після дитячого крику.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що в п`ятницю, 16 липня 2021 року, приїхала невістка до ОСОБА_3 . В дворі їхнього будинку грались діти, катались на самокатах. Зазначила, що було багато дітей і жінка не могла виїхати машиною, довго не могла розвернутись. ОСОБА_3 почала робити через це дітям зауваження, а потерпілий почав до неї нецензурно звертатись. Бачила, що лише обвинувачена брала його руками за спину і казала йти, потім почула, що сусіди позбігались і почався скандал.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що 16 липня 2021 року, близько 21 год. побачила, що йде ОСОБА_15 і робить зауваження дітям, що вони їздять по дорозі. Вона почала кричати чому вони тут ходять. Чи била обвинувачена потерпілого вона не бачила, бачила лише, що батьки та сусіди підбігли до них через якийсь конфлікт.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_16 , син обвинуваченої, повідомив, що очевидцем події не був. Мати виховує, доглядає внуків. Діти її дуже люблять, радіють, як приїжджає бабуся. За останній рік її здоров`я погіршилось, має проблеми з хребтом та лівою рукою, довго стояти не може. Після події, що сталась, вона почала більше нервувати та переживати за це. Тільки через певний період, вона розповіла, що стався конфлікт з сусідами. Впевнений, що його мати не могла нанести тілесні ушкодження хлопчику, адже має проблеми зі здоров`ям, жодної агресії у неї по відношенню дітей немає.

В суді свідок ОСОБА_17 , внук обвинуваченої, повідомив, що очевидцем події не був. В той день, ввечері, бабуся написала повідомлення, що до неї прийшов якийсь чоловік, кричав та заламував руки. Знає, що був якийсь конфлікт з дітьми в дворі. Бабуся не сувора, ніколи не била дітей. За даний конфлікт більше не говорили, він не цікавився.

Допитана в суді судово-медичний експерт ОСОБА_18 повністю підтвердила свій висновок та показала, що оглядала безпосередньо потерпілого ОСОБА_5 , на тілі якого побачила тілесне ушкодження, яке описала у своєму висновку та визначила ступінь його тяжкості, виходячи із характеру такого тілесного ушкодження та його локалізації.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що таке, що готується) від 16 липня 2021 року, яким зафіксовано, як дізнавач прийняла усну заяву від ОСОБА_10 про нанесення сусідкою тілесних ушкоджень сину заявника.

Рапортом, зареєстрованим в ІТС ІПНП (журналі ЄО) від 16 липня 2021 року, згідно якого 16.07.2021 о 22 год. 25 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_10 з приводу нанесенні тілесних ушкоджень синові ОСОБА_9 сусідкою ОСОБА_19 .

Висновком експерта № 492 від 19 липня 2021 року, яким зафіксовано, що під час огляду у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження: садно в ділянці лівої кисті. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті травмуючої дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, цілком можливо в час вказаний підекспертним та в постанові, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Малоімовірна можливість виникнення вищевказаного тілесного ушкодження під час падіння з висоти власного зросту (як з прискоренням так і без).

Довідкою т.в.о. директора КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька", згідно якої ОСОБА_5 звертався на прийом до лікаря-психіатра в КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" з діагнозом: "Посттравматичний стресовий розлад".

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 серпня 2021 року, в ході якого ОСОБА_11 відтворив події, які мали місце 16 липня 2021 року, а саме, як ОСОБА_3 нанесла тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_5 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 серпня 2021 року, в ході якого неповнолітній ОСОБА_5 відтворив події, які мали місце 16 липня 2021 року, а саме, як ОСОБА_3 нанесла йому тілесні ушкодження.

Відповіддю на запит з доданим диском від 28 серпня 2021 року, на яких зафіксовано відеозапис за адресою: АДРЕСА_3 , який вподальшому досліджено в судовому засіданні.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченої ОСОБА_3 з приводу того, що тілесні ушкодження вона не наносила, однак такі обставини не знайшли свого належного підтвердження в суді і спростовується дослідженими доказами у кримінальному проваджені та не узгоджуються із іншими доказами по справі.

Разом з тим, суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що є знайомими із обвинуваченою та перебувають в дружніх стосунках. При цьому, вказані свідки під час допиту повідомляли, що під час конфлікту відволікалися, безперервно за ходом подій не слідкували, окрім того, такі покази містять ряд суперечностей, не узгоджуються з іншими дослідженими доказами та повністю спростовуються показаннями самого малолітнього потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які є послідовними і узгоджуються між собою та протоколами слідчих дій, в тому числі проведених з ними, висновком судового експерта, а також протоколами слідчих експериментів, які, на думку суду, є правдивими, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

Окрім того, доводи сторони захисту з приводу недопустимості доказів, а саме допиту свідка ОСОБА_10 , а також всіх доказів в даному кримінальному провадженні, адже в двох процесуальних документах зазначено прізвище ОСОБА_20 , хоча дійсним є ОСОБА_21 , суд не бере до уваги, оскільки такі докази отримано стороною обвинувачення згідно вимог КПК України, а тому наслідків принципу "плодів отруйного дерева", суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки, інформацію про її вік, стан здоров`я, яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не зверталась, задовільну характеристику по місцю проживання, інформацію про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, думку потерпілої сторони, які просили призначити штраф обвинуваченій.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою вона засуджується, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

До початку судового розгляду представником потерпілої ОСОБА_7 в інтересах законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що через протиправні дії обвинуваченої малолітній потерпілий зазнав моральних та душевних страждань.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , заявлений цивільний позов не визнала.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову.

Відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Згідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

З врахуванням викладеного, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому, на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань, зміни в його повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченої, у тому числі і те, що вчинено кримінальний проступок, вимоги розумності і справедливості, відповідно оцінює моральну шкоду в сумі 10000 грн., які слід стягнути з обвинуваченої в користь законного представника малолітнього потерпілого, а тому цивільний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 382 КПК України, ст.ст. 11, 23, 1167 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , яка є законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 , яка є законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Речові докази: CD диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій, захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1