ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/772/23 Номер провадження 11-кп/814/1993/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

представника колонії - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені спільного подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно - дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09.12.2021 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2021 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34 000 грн.).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення 12.03.2021 (один день).

Покарання у вигляді штрафу 34 000 грн. ухвалено виконувати самостійно.

Таке рішення суд мотивував тим, що характеризуючі матеріали, наявні в матеріалах кримінального провадження свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, тому відсутні підстави для звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково.

У поданій апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з наявних у матеріалах кримінального провадження характеризуючих матеріалів вбачається, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що також підтверджується позицією установи виконання покарань.

У доповненні до апеляційної скарги засуджений просить взяти до уваги його поведінку за весь період відбування покарання, те, що він позитивно характеризується, має 3 заохочення, безоплатно працює, отримав професію кухара, дотримується внутрішнього розпорядку установи та правил поведінки. Крім того, має двох неповнолітніх дітей, які потребують його піклування.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженого від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

За змістом положень п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_10 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2021 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34 000 грн.). На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення 12.03.2021 (один день). Покарання у вигляді штрафу 34 000 грн. ухвалено виконувати самостійно.

Засуджений покарання відбуває з 03.02.2022 та на момент звернення до суду із поданням відбув більше половини строку призначеного покарання та має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання 02.02.2024.

З характеристики, вбачається, що засуджений з 03.02.2022 перебував у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», де характеризувалася задовільно. Стягнень та заохочень не мав.

З 08.06.2022 відбував покарання у Державній установі «Божковська виправна колонія (№16)». Характеризувався позитивно, стягнень не мав, має 3 заохочення.

Працює різноробочим житлової зони. До виконання робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою.

Підтримує доброзичливі відносини з родиною, рівні відносини з іншими засудженими та ввічливі з працівниками установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, також бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». «Фізкультура і спорт». Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу.

Рішенням комісії державної установи №14 від 17.08.2022 відповідно до ст.ст 100, 101 КВК України, засудженому відмовлено у зміні умов тримання.

Рішенням комісії державної установи №18 від 17.10.2022 відповідно до ст. 82 КК України, засудженому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке.

Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Покарання вважає справедливим. Виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» від 16.02.2023 ОСОБА_8 за час відбування покарання довів своє виправлення.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, ОСОБА_8 , безоплатно працює, має 3 заохочення, дотримується внутрішнього розпорядку установи та правил поведінки, тобто стає на шлях виправлення.

Разом з тим, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Крім того, протягом всього часу відбування покарання засуджений не завжди характеризувався позитивно та був працевлаштований, рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні щодо нього положень ст. 100, 101 КВК України та ст. 82 КК України, тому враховуючи тривалий строк невідбутого засудженим покарання, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність сукупності обставин, що є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні подання.

Всупереч доводам засудженого, суд першої інстанції належним чином врахував усі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023, відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4