Справа № 699/638/21
Провадження № 1-кс/691/17/23
УХВАЛА

14 червня 2023 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 року у провадження судді ОСОБА_1 , надійшла заява потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК КК України.

В обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_4 , потерпіла посилалась на безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду справи протягом строку, встановленого законом, що розцінюється ними як випадок, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Кримінальне провадження надійшло до Городищенського районного суду Черкаської області 17.02.2022 року, тобто рік і майже чотири місяці тому. В процесі розгляду були призначені, але не проведені лише чотири засідання, при цьому, між призначеним підготовчим судовим засіданням 16.03.2022 року та наступним 19.10.2022 року, проміжок часу становив більше півроку. Крім того, між сторонами кримінального провадження, було погоджено дату наступного засідання 20.01.2023 року, проте суддею призначено на 09.02.2023 року. Практика порушення суддею ОСОБА_4 вимог КПК України щодо строків розгляду справи продовжується і після того як її представник адвокат ОСОБА_6 заявляв відвід судді ОСОБА_4 08.02.2023 року, який не був задоволений. Після наступного перенесення засідання 18.05.2023 року вона отримала SMS повідомлення з суду про призначене засідання підготовчого провадження у справі на 09.06.2023 року, проте, як їй стало відомо її представник 18.05.2023 року отримав SMS повідомлення на 21.06.2023 року. Вона переконана, що вказані дії судді направлені на подальше затягування розгляду кримінального провадження. Таким чином, суддя ОСОБА_8 порушила вимоги КПК України щодо розумних строків розгляду справи відповідно до ст.ст. 21, 28, 318 КПК України та принципи об`єктивності і дотримання етичних норм «Бангалорських принципів поведінки судді». Неодноразове порушення процесуального закону суддею ОСОБА_4 з початку розгляду кримінального провадження є тією обставиною, яка викликає у потерпілої беззаперечний сумнів у її неупередженості в подальшому розгляді вказаного провадження, а у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості судді. Внаслідок недобросовісних і протиправних дій судді ОСОБА_4 , на її думку, справа свідомо і штучно не розглядається протягом тривалого часу, чим порушується право потерпілої на справедливий розгляд вказаної справи упродовж розумного строку та фактично чиняться їй перешкоди у доступі до правосуддя. Крім цього, з джерел масової інформації (інтернет видання) та реєстрів відкритих до доступу всіх громадян в мережі інтернет, їй стало відомо, що відносно судді ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження саме за грубе порушення норм і вимог КПК України при розгляді нею кримінальної справи. Також суддя ОСОБА_4 притягувалась до адміністративної відповідальності і відповідальності за рішенням ВРП України. Посилаючись на вищенаведене, положення Конвенції з прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», приписи ст.ст. 21, 28, 75, 82, ч. 1 ст. 318 КПК України, просила задоволити її заяву про відвід судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 з передачею вказаної кримінальної справи на розгляд іншому судді в тому самому суді або до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за територіальною підсудністю.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_3 не з`явилась, про час, день та місце слухання повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» доставлено 12.06.2023 9:09:34, причин своєї неявки суду не повідомила, її неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

В судове засідання представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 не з`явився, про час, день та місце слухання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , документ доставлено 12.06.2023 9:37:24, причин своєї неявки суду не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не з`явились попередньо надавши суду заяви про розгляд заяви без їх участі, у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 просили відмовити у зв`язку з тим, що підстави передбачені ст.75 КПК України відсутні.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленими, суддя ОСОБА_4 , прокурор не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді, враховуючи належне повідомлення учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, вважає наступне.

Відповідно до ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивований.

Згідно вимог ст. 75 КПК України, суддя не може брати участі у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи, а також у випадках, передбачених ст. 76 КПК України, щодо недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватись правил суддівської етики. Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли своє відображення в статті 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Також ЄСПЛ звертав увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Водночас у приписах Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року № 2006/23) вказано, що об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. У пункті 20 Рекомендації СМ/Rес (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.

У справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява № 4785/02, рішення від 10.12.2009, п. 69-71) Європейський суд, констатуючи порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції, зазначив, що застосовуючи об`єктивний критерій неупередженості судді, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

В ході судового розгляду встановлено, підставами для відводу судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000855, стали обставини пов`язані з тим, що справа до суду надійшла 17.02.2022 року та напротязі року були призначені, але не проведені чотири підготовчі судові засідання. При цьому між призначеним підготовчим судовим засіданням 16.03.2022 року та наступним 19.10.2022 року, проміжок часу становив більше півроку. Крім того, між сторонами кримінального провадження, було погоджено дату наступного засідання 20.01.2023 року, проте суддею призначено на 09.02.2023 року. Потерпіла ОСОБА_3 стверджує, що суддя ОСОБА_8 своїми діями порушила вимоги КПК України щодо розумних строків розгляду кримінального провадження та порушила її право на доступ до правосуддя. Після наступного перенесення засідання 18.05.2023 року потерпіла отримала SMS повідомлення з суду про призначене засідання підготовчого провадження у справі на 09.06.2023 року, проте, її представник 18.05.2023 року отримав SMS повідомлення на 21.06.2023 року.

Тобто, виходячи зі змісту заяви про відвід, потерпіла незгідна з тривалими перервами між судовими засіданнями та вбачає в цьому упередженість судді щодо даної справи, а виклик її та її представника в чергове судове засідання на різні дати, розглядає як умисні дії судді направлені на затягування розгляду даної справи.

За відсутності доказів наведених в заяві обставин, виходячи лише з її змісту, суд припускає, що зазначені обставини, зокрема, щодо тривалих перерв між судовими засіданнями з різних об`єктивних та суб`єктивних причин, можуть мати місце, проте, на думку суду, їх не слід пов`язувати з неможливістю судді забезпечити справедливий та належний розгляд даної справи. Щодо різних дат про чергове судове засідання, вказаних в смс-повідомленнях потерпілій та її представнику, то на думку суду, це прикра помилка секретаря судових засідань та свідчить про неуважність останньої, а не про упередженість судді.

Згідно ч.1 ст.321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відповідно до приписів ст.ст. 393 і 425 КПК України, у разі незгоди з судовими рішеннями, вони можуть бути оскаржені учасниками процесу в апеляційному та касаційному порядку.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що потерпіла, не довела та не підтвердила належними доказами наявність на даний час обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 при розгляді даного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, враховуючи норми діючого національного законодавства, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, приписи Бангалорських принципів поведінки суддів, суд вважає, що заява потерпілої про відвід судді, до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 75, 80, 81,107, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1