Справа № 513/694/23
Провадження № 1-кп/513/70/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в смт Сарата Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 12 травня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плахтіївка, Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судомого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 11 травня 2023 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та те, що його спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю наніс потерпілій 3 удари правою рукою стиснутою у кулак в область обличчя потерпілої ОСОБА_4 , від чого потерпіла впала на землю. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, нахилився до потерпілої ОСОБА_4 , схопив рукою за волосся та почав перевертати потерпілу, а іншою рукою продовжив наносити удари по різним частинам обличчя. У результаті своїх умисних, неправомірних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під кон`юнктиву лівого ока та синців лобової ділянки справа, правої параорбітальної ділянки, лівої параорбітальної та щічної ділянок, нижньої губи зліва та виступу підборіддя, які не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII, зокрема пунктом 15 ч.1 ст. 1 Закону визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи межах місця проживання або родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи є у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року (справа №453/225/19, провадження №51-4000кмо19) кримінальним правопорушенням, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин вчинення кримінального проступку не оспорював, зокрема вказав, що в обвинувальному акті все зазначено так як було насправді, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 11 травня 2023 року приблизно о 16:00 годині, обвинувачений прийшов додому після роботи випившим, в процесі сварки він наніс їй в область обличчя декілька ударів кулаком. На теперішній час вона та обвинувачений перебувають у нормальних стосунках, вона його вибачила за вчинене.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 125 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК є кримінальним проступком.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує особу винного та його позицію до вчиненого, позицію потерпілої, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 дії ст.69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду області через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1