Єдиний унікальний номер 142/315/21
Номер провадження 1-кп/142/48/23
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження строку тримання під вартою

16 серпня 2023 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 26 лютого 2023 року

про продовження строку тримання під вартою відноснообвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студена Піщанського (Тульчинського) району Вінницької області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Піщанського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 26 лютого 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що будучи призваним на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 26 лютого 2022 року, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення. В подальшому, в червні 2022 року, ОСОБА_5 переведено до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року), який триває по даний час.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваним по мобілізації військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст.ст.11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумліно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати у готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.

Згідно ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначному законом.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 26 лютого 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , де вони разом із ОСОБА_9 вживали спиртні напої, скориставшись, тим, що ОСОБА_8 ліг спати та залишив біля себе на столі належний йому мобільний телефон "ZTE Вlade A5 2020", вартістю 1 769 гривень 40 копійок (згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/4064-ТВ від 06 березня 2023 року), вирішив ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон "ZTE Вlade A5 2020", яким заволодів.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, переконавшись що за ним ніхто не стостерігає, на дивані таємно викрав мобільний телефон "Redmi 9A", вартістю 2 200 гривенеь 00 копійок (згідно висновку експерта № СЕ -19/102-23/4064-ТВ від 06 березня 2023 року), що належить ОСОБА_9 .

Викрадені телефони ОСОБА_5 помістив до кишень свого одягу та вийшов із будинку. Того ж дня, ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції та викрадені речі у нього вилучено.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерілому ОСОБА_8 на загальну суму 1 769 гривень 40 копійок та потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2 200 гривенеь 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у зчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , вчиненному в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000062 від 26 лютого 2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2023 року, в тому числі, з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 квітня 2023 року.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 червня 2023 року включно.

22 червня 2023 року ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 серпня 2023 року включно.

Прокурор зазначив, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшились. Так, ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, відповідно, умисним, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі. Також щодо обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце і під час досудового розслідування, та станом на сьогодні, продовжують існувати та не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений був раніше судимий за умисний корисливий злочинита може продовжити злочинну діяльність; незаконно впливати на потерпілих та свідків, задля уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад затягувати судовий розгляд-справи.

На підставі викладеного прокурор вважає, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та сукупності наведених обставин, необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відноснообвинуваченого ОСОБА_5 підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вважає ризики наведені прокурором як підставу продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не доведеними та вважає за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, взявши до уваги думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в ракурсі обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов 'язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобовязаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, на розгляді Піщанського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне проваження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 02 квітня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

А тому, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного корислового злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, в період притягнення до кримінальної відповідальності по іншому кримінальному провадженні, беручи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи, відсутність постійного джерела доходу, відсутність на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_5 може ухилятися від слідства і суду, не виконуючи процесуальні рішення, крім того може незаконно впливати на свідків та потерпілого, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, та вважає, що обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, та вважає, за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 КПК України, ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_5 застави, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 тисяч гривень, оскільки внесення застави в такому розмірі буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищавикладене, керуючись положеннями ч. 1 ст. 1, ст. 8, ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 183, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Студена Піщанського (Тульчинського) району Вінницької області, українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, військовослужбовцю, проживаючому в АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України, раніше не судимого, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 ( двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: (UA 0000401, банк отримувача: Державна Казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу : застава, (Піщанський районний суд Вінницької області), номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з - під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити в Вінницьку установу виконання покарань №1.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: