Справа № 136/1359/23
провадження №1-кп/136/63/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт з Угодою про примирення від 20.07.2023 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000207 від 13.06.2023, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Турбів Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи сином ОСОБА_4 та пов`язаний із останньою спільним побутом, проживаючи спільно у одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та у відповідності до положень ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» перебуваючи у ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на превентивному обліку як кривдник за вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, а саме 12.02.2022, 03.07.2022, 30.09.2022 та 04.03.2023 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, що підтверджено постановами Липовецького районного суду в справах про адміністративні правопорушення за № 136/275/22 від 22.03.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; за №136/915/22 від 02.08.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за № 136/1498/22 від 17.10.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та за № 136/383/23 від 16.03.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Незважаючи на викладене та достеменно розуміючи наслідки своїх протиправних дій ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері 09.06.2023 приблизно о 00:45 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні та знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, у черговий раз проявив відносно своєї матері акт психологічного насильства, яке виразилось в безпричинних словесних образах, нецензурній лайці та погрозах фізичною розправою в адресу ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаних систематичних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано моральні страждання, внаслідок чого погіршилась якість та умови її життя та в неї відбулися зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, що відбулися у процесі становлення вікових новоутворень, зміни системи цінностей і тривалої (протягом кількох років) дії стресового фактору, яким виступає вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 у вигляді вчинення сварок, словесних образ, нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, намаганні вчинити бійку на фоні зловживання ним алкоголем. Актуальний емоційний стан та індивідуально-психологічні прояви ОСОБА_4 перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості. Вказана ситуація є психотравмувальною для ОСОБА_4 та їй завдані моральні страждання.

Такі умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про примирення укладену 20.07.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , згідно умов якої, сторони дійшли спільної згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для кримінального провадження обставин кримінального правопорушення, відсутності будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, а також узгодили покарання, яке повинен понести підозрюваний ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

В угоді потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акті, пояснив, що розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, розуміє характер обвинувачення, покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Підтвердив, що укладення угоди було добровільним.

Потерпіла ОСОБА_4 також просила затвердити угоду, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання їй зрозумілі, а укладення угоди було добровільним.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_4 , оскільки при її укладенні було дотримано вимог Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України належить до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Згідно до абзацу 2 ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. У судовому засіданні потерпіла запевнила, що саме за її ініціативою було укладено вищезазначену угоду. Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив цей факт.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами цього кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, відсутність підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, а його дії вірно кваліфіковані, за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Судом також враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, неодружений, самостійно виховує та утримує неповнолітню дочку 2010 року народження, не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для її затвердження та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди виду та міри покарання.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.126-1 КК України, ст.ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду про примирення укладену 20.07.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 13.06.2023.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання узгоджене сторонами угоди про примирення від 13.06.2023 у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 11 949 (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1