Справа №760/8476/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2022, за ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Старший слідчий 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Обґрунтовує своє клопотання тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС у Київській області) № 55 від 12.06.2013 ОСОБА_7 призначено на посаду пожежного - рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород).

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

ОСОБА_7 вперше приймаючись на службу цивільного захисту зобов`язався завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися її Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту; захищати життя та здоров`я громадян, національне багатство України, її довкілля від надзвичайних ситуацій.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 19.02.2023.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Встановлено, що у період часу з 25.02.2022 по 30.03.2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, територія смт Іванків Вишгородського району Київської області знаходилась під окупацією, тобто фактично перебувала під владою збройних сил російської федерації. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців смт Іванків Вишгородського району Київської області, військовослужбовці російської федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території вказаного села обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ввели спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Київської області, які на той час контролювалися російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Київської області були сформовані підрозділи силового блоку, які нібито виконували функції правоохоронних органів, тим самим вчиняли діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді пожежного-рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території селища міського типу Іванків Вишгородського району Київської області, інших населених пунктів Київської області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, силових та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території смт. Іванків Вишгородського району Київської області системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, орієнтовно 18.03.2023, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф.

З цією метою у період часу з 23.03.2022 по 25.03.2022 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 під час заборони жителям селища міського типу Іванків військовими рф пересуватись транспортними засобами, вільно їздили по селищу на транспортних засобах із позначкою «V» спільно із представниками рф, що свідчить про перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Після вказаних поїздок військовослужбовці російської федерації викрадали, позбавили волі та утримували у полоні жителів селища міського типу Іванків, а саме: ОСОБА_9 який перебував у полоні в період з 23.03.2022 по 24.03.2022 та ОСОБА_10 який перебував у полоні в період з 26.03.2022 по 28.03.2022, при цьому застосовуючи до останніх нелюдське поводження кидали останніх до підвалу, катували, застосовували фізичне насильство.

В якості оплати за перехід на бік ворога та наданні представникам збройних сил рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період з 23.03.2022 по 25.03.2022 отримували від їх представників продукти харчування, цигарки та алкоголь, які під час окупації були відсутні у вільному доступі в смт Іванків, Вишгородського району Київської області.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Надалі, 22.03.2022, ОСОБА_7 разом із пожежником-рятувальником Вишгородського РУ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_8 здійснили підпал 41 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Михайлівська, 3.

За таких обставин, ОСОБА_7 вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога, наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.04.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними, під час досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 07.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 13.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 06.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 05.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 28.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 04.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 04.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 04.05.2022; актом про пожежу від 17.05.2022; звітом про причину виникнення пожежі від 17.05.2022; протоколом огляду місця події від 12.05.2022; іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 2 , 258-258 5 , 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

06 лютого 2023 року, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023, в Україні було продовжено введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, вказують на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке за ч. 2 ст. 111 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, набувши після повідомлення йому про підозру іншого процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

У зв`язку з тим, що на даний час проведений весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, у разі не обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, він може самостійно (опосередковано через інших осіб) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в цілому.

Враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, вважає наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не дадуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання. Вважають, що підозра є необґрунтованою, а прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

18.04.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_7 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що оцінено в сукупності із даними про особу підозрюваного; можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, суспільної небезпечності інкримінованого злочину, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Слідчий суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки відповідно до ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 квітня 2023 року, взявши під варту в залі суду.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 16 червня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1