Справа № 524/3412/23
Провадження №1-кп/524/458/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження №0001006 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт від 24.05.2023 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України разом з угодою про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисники відмовились від угоди, зазначили що умови угоди суперечать їх інтересам та вимогам КПК України. Просили продовжити судовий розгляд кримінального провадження у загальному порядку та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Прокурор також просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, наявних ризиків переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу захисники та обвинувачений просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в затверджені угод про визнання винуватості слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 травня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до п.3 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Оскільки обвинувачений та його захисники заявили про відмову від угоди, суд вважає, що умови угод порушують інтереси обвинувченого, а тому необхідно відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 24.05.2023.

Разом з тим вирішуючи клопотання про продовження судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку суд вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно роз"яснень, які містяться у п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, має прийняти одне з таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, повязаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Враховуючи, думки учасників кримінального провадження, які просили продовжити судовий розгляд кримінального провадження у загальному порядку та призначити кримінальне провадження до судового розгляду, а також те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню закінчено, проведено усі необхідні процесуальні дії, суд, виконуючи вимоги ст. ст. 314, 315 КПК України вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні з викликом у судове засідання учасників судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з реєстру матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.04.2023року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 20.06.2023.

Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, до затримання офіційно ніде не працював, тобто не мав офіційних джерел доходів, його стан здоров`я, матеріальне становище, з метою запобіганням ризикам, що передбачені ст..177 КПК України, а саме запобіганням спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час враховуючи що в рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд приходить до висновку про доцільність визначення обвинуваченому застави у такому ж розмірі.

Водночас суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, обов`язки, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Кременчука без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт, суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, на даний час вони виключають можливість змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на домашній арешту, а альтернативні запобіжні заходи, не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 194, 314-316, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 24 травня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001006 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Кримінальне провадження №0001006 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводского районного суду м. Кременчука на 13 годину 30 хвилин 13 червня 2023 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук, Полтавської області, освіта середньо-спеціальна, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 60 днів, а саме до 04 серпня 2023 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 , заставу у розмірі 80520 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року, становить 80520 гривень, може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Отримувач коштів Код отримувача (код за ЄДРПОУ)ТУ ДСА України в Полтавській області; 26304855
Банк отримувачаДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО)820172
Рахунок отримувачаUA0015950

В платіжному документі в призначені платежу ОБОВ`ЯЗКОВО зазначається для ЗАСТАВИ: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підсудного (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська УВП (№ 23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово Автозаводський районний суд м. Кременчука.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська УВП (№ 23)» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_6 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) не відлучатися із м. Кременчука без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_7