Справа № 639/3264/22
Провадження № 1-кп/639/186/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 15.09.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 17.07.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 22.05.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 23.01.2017 по 20.06.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.06.2019 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 23.01.2017 по 11.06.2019 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 11.06.2019 звільнений з під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям призначеного покарання;

- 20.05.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 , яка діє на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Луганській та Харківській областях № 027-270002506 від 07.11.2022,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за таких обставин:

Так, 08.09.2022, приблизно о 09 годині, ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме в той час ОСОБА_3 помітив на руці ОСОБА_5 належний тому золотий перстень 585 проби, із камінням «фіаніт», вагою 1,82 грама, і в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння зазначеним перстнем шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, запропонував ОСОБА_5 свою допомогу в закладенні перстня до ломбарду, а виручені грошові кошти повинен був відразу повернути ОСОБА_5 у цей же день. У відповідь на це ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_3 , та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддав останньому свій золотий перстень, сподіваючись на те, що ОСОБА_3 закладе його до ломбарду, а виручені грошові кошти йому поверне.

Надалі ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_5 золотий перстень, повідомив, що піде та закладе перстень до ломбарду, повернеться із вирученими грошовими коштами та поверне їх потерпілому ОСОБА_5 , після чого з поля зору потерпілого зник, так і не повернувшись.

Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь золотий перстень 585 проби із камінням «фіаніт», вагою 1,82 грама, не маючи наміру на його повернення, прослідував до ломбарду - ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «Ломбард «Кеш Бокс» та компаній «Скортекс» і «Полтаваінвестпром», куди заклав перстень, за який отримав грошові кошти, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, не повернувши їх потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2639 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 432М від 22.09.2022.

ІІ. Надані обвинуваченим ОСОБА_3 покази та позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину фактично не визнав, посилаючись на той факт, що потерпілий ОСОБА_5 добровільно передав йому золотий перстень та шахрайських дій стосовно нього він не вчиняв.

Допитаний у судовому засіданні 27.03.2023 обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що у вересні 2022 року зранку він зустрів біля гуртожитку свого знайомого ОСОБА_5 , якого називають ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 сказав, що йому дуже погано і що він хоче випити, однак ні грошей, ні алкогольних напоїв у нього не було. Після цього ОСОБА_5 самостійно запропонував йому здати належний йому золотий перстень у ломбард, щоб разом випити алкоголь. Він відмовився від здачі цього перстня до ломбарду, оскільки на перстні не було проби і не було зрозуміло, чи дійсно перстень є золотим. Однак, ОСОБА_5 все ж таки уговорив його здати перстень у ломбард. Враховуючи той факт, що у ОСОБА_5 були проблеми із ногами та він самостійно піти в ломбард не міг, він погодився перевірити цей перстень в ломбарді та здати його. Після цього він взяв золотий перстень та поїхав на Холодну гору, де в ломбарді здав перстень, за що отримав грошові кошти в сумі до 1500 грн. Надалі він придбав пляшку горілки за 60 гривень та продукти харчування, всього витратив близько 100 гривень. Приблизно через півтори - дві години він повернувся на місце, однак ОСОБА_5 там вже не було, зі слів присутніх чоловіків він дізнався, що його п`яного вже відвели додому, тому він не зміг повернути йому грошові кошти. Якби він мав умисел на вчинення злочину, то він би не закладав золотий перстень під свій паспорт. На другий чи третій день після цього він поїхав до своєї матері в смт. Коротич, тому не міг повернути кошти. Через три - чотири дні він зустрівся із ОСОБА_5 , якому сказав, що грошові кошти він вже витратив та поверне їх у майбутньому. Оскільки потерпілий ОСОБА_5 є його давнім знайомим, тому вважав, що будь-яких проблем зі строком повернення цих коштів не буде. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 не зазначав конкретну дату, до якої він повинен повернути кошти.

Під час допиту у судовому засіданні 03.05.2023 обвинувачений ОСОБА_3 змінив свої покази та надав показання, що 08.09.2022, після здачі золотого перстня у ломбард за 1200 грн., він придбав алкоголь та інші напої приблизно за 100 гривень, потім повернувся до гуртожитку. Зі слів присутніх там чоловіків йому стало відомо, що ОСОБА_5 був сильно п`яним та його відвели додому. Цього ж дня він намагався повернути кошти потерпілому, через домофон дзвонив у його квартиру, однак не зміг додзвонитися та повернути грошові кошти. В цей же день йому зателефонували та сказали, що його матір погано себе почуває, тому він був вимушений поїхати до матері та два дні проживав у неї, у зв`язку з чим не зміг повернути кошти потерпілому. При зустрічі з потерпілим ОСОБА_5 він не зміг повернути йому грошові кошти, оскільки вже їх витратив. Домовленості щодо строку повернення коштів із потерпілим ОСОБА_5 у них не було, тому він вважав, що не було необхідності повертати кошти того ж самого дня.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що умислу на вчинення злочину у нього не було, потерпілий ОСОБА_5 добровільно віддав йому золотий перстень та надав згоду на закладення цього перстня у ломбард, в подальшому він повернув йому грошові кошти у сумі 5500 грн., тому вважає, що будь-яких шахрайських дій стосовно потерпілого він не вчиняв.

Стороною захисту зазначається, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим сторона захисту просить виправдати обвинуваченого.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

Так, під час допиту у судовому засіданні 29.11.2022 потерпілий ОСОБА_5 надав показання, що в один із днів він побачив свого знайомого ОСОБА_3 , якого попросив здати належний йому золотий перстень у ломбард, щоб купити алкоголь та похмелитися. Домовленість була про те, що ОСОБА_3 повинен був здати золотий перстень в ломбард, у цей же день купити алкогольні напої та повернути йому різницю грошових коштів. Самостійно здати перстень в ломбард він не міг, оскільки після інсульту він погано ходив ногами. Він добровільно віддав ОСОБА_3 золотий перстень, 585 проби, чекав його біля свого будинку, однак ОСОБА_3 того дня не повернувся. На другий день його дружина ОСОБА_8 почала запитувати у нього, де дівся його золотий перстень, після чого він розповів їй, що віддав золотий перстень ОСОБА_3 . Зі слів співмешканки ОСОБА_3 , з якою потерпілий розмовляв по телефону, він дізнався, що ОСОБА_3 нібито поїхав до своєї матері в інший населений пункт, оскільки їй стало погано, а повернеться лише через тиждень чи два тижні. Оскільки ОСОБА_3 не повернув йому грошові кошти, тому дружина ОСОБА_8 пішла в дільничний відділ поліції та принесла йому заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку він підписав, однак зміст цієї заяви він не читав, рукописний текст заяви не заповнював. Вказану заяву він підписав не читаючи її, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. На стадії досудового розслідування проводився його допит як потерпілого, який проводився у приміщенні підрайонного відділу ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, під час допиту він повідомляв поліцейським, що не має матеріальних претензій до ОСОБА_3 та відмовляється від обвинувачення.

Під час додаткового допиту у судовому засіданні 27.06.2023 потерпілий ОСОБА_5 частково змінив свої покази у кримінальному провадженні та зазначив, що того дня він зустрів ОСОБА_3 , якому віддав свій золотий перстень, щоб він здав його в ломбард та приніс йому випити, різницю коштів ОСОБА_3 повинен був йому повернути. В той момент, коли він просив ОСОБА_3 здати золотий перстень в ломбард, поруч на лавці нікого зі сторонніх осіб не було, чи перебував хтось на сусідній лавці він не звертав увагу. У подальшому ОСОБА_3 не повернувся на місце. Далі він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , з яким вони купили пляшку горілки та випили. Пізніше він пішов додому до ОСОБА_3 , щоб його знайти, однак двері ніхто не відчинив. Після цього він підійшов до дільничного офіцера поліції та розповів про подію, що сталась, однак на той момент від написання заяви відмовився. На другий чи третій день він зустрів співмешканку ОСОБА_3 , вона сказала, що нічого не знає та щоб вони самі розбиралися із ОСОБА_3 .

Також потерпілий ОСОБА_5 надав покази, що насправді обвинувачений ОСОБА_3 йому не повернув грошові кошти за вказаний золотий перстень, про що він вказав при первинному допиті у суді. Раніше він розповів про це зі слів своєї дружини, однак потім від неї він дізнався, що ОСОБА_3 грошові кошти так і не повернув.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_5 08 вересня 2022 року вона повернулась додому із роботи, її чоловік перебував вдома у стані алкогольного сп`яніння та повідомив їй, що у нього немає золотого перстня. Вказаний перстень протягом 30 років він ніколи не знімав із пальця та ніколи нікому не передавав. Зі слів чоловіка їй стало відомо, що він самостійно передав цей золотий перстень знайомому ОСОБА_3 , з якою метою, він їй не пояснював. Її чоловік висловлював претензії, що ОСОБА_3 взяв перстень, пішов у невідомому напрямку та не повертає перстень. Декілька днів її чоловік ходив та намагався з`ясувати, де ОСОБА_3 подів золотий перстень, однак він його не зустрів. У подальшому вона зустрілася із цивільною дружиною ОСОБА_3 , яка повідомила, що вона нічого не знає з цього приводу. Потім зі слів чоловіка їй стало відомо, що він розмовляв із ОСОБА_3 та останній пообіцяв повернути йому золотий перстень до 14 вересня 2022 року. Вона намагалася декілька разів зателефонувати ОСОБА_3 , однак їй це не вдалося. Коли вона повторно зателефонувала цивільній дружині ОСОБА_3 , то вона пообіцяла повернути золотий перстень в цей же день. Однак, в телефонній розмові потім вона сказала, що нічого не знає, ОСОБА_3 поїхав до своєї матері, після чого вона відмовилась виходити та зустрічатись з нею. Одного дня у дворі вона зустріла ОСОБА_3 , який їй повідомив, що здав перстень у ломбард. В ломбарді вона дізналася, що ОСОБА_3 здав перстень у ломбард на лом, а не на викуп, тому викупити перстень не було можливим. Після цього вона повідомила ОСОБА_3 , що вони із чоловіком будуть звертатися із заявою до правоохоронних органів, оскільки він не повертає їм золотий перстень. В цей період часу її чоловік ОСОБА_5 випивав, він погано ходив ногами, тому 15.09.2022 вона разом із дільничним інспектором поліції прийшли до них додому, заяву про вчинення злочину написав дільничний інспектор поліції, її чоловік вказану заяву особисто підписав. В 20 числах вересня 2022 року вони разом із чоловіком прийшли до приміщення підрайонного відділу поліції, де жінка, яка є працівником поліції, провела їх допит. Надалі зі слів чоловіка ОСОБА_5 їй стало відомо, що ОСОБА_3 нібито повернув йому грошові кошти, хоча насправді, як вважає свідок, грошові кошти ОСОБА_3 йому так і не повернув.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_3 . В день подіїзранку вона поверталася із нічної зміни із роботи, на дитячому майданчику біля гуртожитку побачила ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , після цього підійшла до них, щоб забрати ключі від квартири. ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, якому було погано та він хотів випити спиртне, однак у нього не було грошових коштів. ОСОБА_5 не міг ходити, оскільки були проблеми із ногами, тому він попросив ОСОБА_3 продати його золотий перстень, щоб похмелитися. Вона сказала ОСОБА_3 , щоб він не робив цього, у зв`язку з чим між ними виникла сварка. Після цього вона пішла додому та більше нічого не бачила. Того ж дня ОСОБА_3 повернувся додому та повідомив, що здав золотий перстень ОСОБА_5 у ломбард та придбав алкогольні напої, які вони разом із ОСОБА_5 розпивали. Через пару днів ОСОБА_3 поїхав до своєї матері. Потім їй зателефонувала дружина ОСОБА_5 , яка вимагала повернути грошові кошти за золотий перстень до наступного дня. Претензія потерпілих була у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 нібито не повернув отримані грошові кошти. Однак, на той час у них не було такої суми, тому вчасно повернути кошти вони не змогли. Після цього дружина потерпілого ОСОБА_8 подала заяву в поліцію. Через деякий час ОСОБА_3 повернув їм грошові кошти.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання, що він працює на посаді старшого дільничного офіцера поліції ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. На початку вересня 2022 року на вулиці до нього звернувся ОСОБА_5 , який повідомив, що ОСОБА_3 взяв у нього золотий перстень та пішов у невідомому напрямку. Він також повідомив, що подумає, чи звертатися за цим фактом із заявою до правоохоронних органів. Через декілька днів до нього в опорний пункт поліції прийшла дружина ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , яка повідомила, що вони хочуть подати заяву про вчинення злочину. Після цього він разом із ОСОБА_8 прийшли до них додому, щоб потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про вчинення злочину. Це було викликано тим, що в цей час ОСОБА_5 хворів, він погано ходив ногами та погано себе почував, в цей день йому ставили крапельниці, тому він не міг самостійно прийти в опорний пункт поліції для написання цієї заяви. У приміщенні квартири, зі слів потерпілого ОСОБА_5 , він написав заяву про вчинення злочину, яку ОСОБА_5 перечитав та особисто підписав. Від потерпілого ОСОБА_5 було чути запах алкоголю, однак він був у адекватному стані та все розумів. У цей же день у потерпілого ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_8 він відібрав письмові пояснення. Подання заяви потерпілим ОСОБА_5 15.09.2022 було обумовлене тим, що ОСОБА_3 до цієї дати не повернув йому золотий перстень та не повернув грошові кошти за нього. Приблизно через тиждень ОСОБА_5 та його дружина прийшли в опорний пункт поліції за адресою: м. Харків, пров. Ржевський, 13, де слідча ОСОБА_14 провела допит потерпілого ОСОБА_5 та допит його дружини ОСОБА_8 .

Під час допиту у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_15 надав показання, що в один із днів вересня 2022 року зранку він зустрівся на лавочці поблизу гуртожитку зі знайомими, всього їх було приблизно п`ять чоловік. На місці також був присутній чоловік, якого називають ОСОБА_7 , який просив ОСОБА_3 піти та здати його золотий перстень у ломбард, щоб придбати алкоголь, оскільки він погано себе почував та хоче похмелитися. Також до них підходила дружина ОСОБА_3 , яка його відговорювала від цього. У подальшому ОСОБА_7 добровільно передав перстень ОСОБА_3 , щоб він його продав у ломбарді та купив горілку, після чого ОСОБА_3 пішов. Потім до них підійшов ще один хлопець, який приніс горілку, ОСОБА_7 випив із ними, він був сильно п`яний, після чого вони відвели ОСОБА_7 додому. Приблизно через годину - півтори години до них повернувся ОСОБА_3 із пляшкою горілки. Він почав запитувати щодо ОСОБА_7 та вони йому сказали, що його вже відвели додому. Після цього ОСОБА_3 пішов до гуртожитку, де проживає ОСОБА_7 , однак зайти туди він не зміг, оскільки на вхідних дверях встановлено кодовий замок. Крім цього, ОСОБА_3 сказав, що у нього щось трапилось із матір`ю та йому необхідно терміново їхати, а також попросив передати ОСОБА_7 , що в нього залишились гроші та він їх потім поверне.

Крім показів потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених письмових доказів (документів) у кримінальному провадженні № 0000696 від 15.09.2022.

Фактичними даними, відображеними в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2022 (зареєстрована в ЖЄО від 15.09.2022 за № 9007) підтверджується, що потерпілий ОСОБА_5 просив органи Національної поліції вжити заходи до громадянина ОСОБА_3 , який 08.09.2022 близько 09:00 за адресою: м. Харків, Профспілковий бульвар, 5, шахрайським шляхом заволодів належним йому золотим перстнем 585 проби (кримінальне провадження, арк. 6).

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що він підписував вказаний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, однак посилається, що з текстом цього документу він не ознайомлювався.

Разом із цим, в тексті протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2022 зазначається, що ОСОБА_5 попереджений про кримінальну відповідальність за статтею 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Крім цього, в цьому документі є власноручний запис потерпілого ОСОБА_5 про те, що з його слів записано правильно та ним прочитано.

Під час допиту у суді свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що потерпілий ОСОБА_5 особисто підписував протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2022.

На підставі цієї заяви потерпілого ОСОБА_5 15.09.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (к.п. арк. 1).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не є провадженням у формі приватного обвинувачення, тому посилання потерпілого ОСОБА_5 на те, що він не підтримує раніше подану заяву про злочин, не мають жодного правового значення.

Листом ПТ «Ломбард «Кеш Бокс» та компаній «Скортекс» і «Полтаваінвестпром» від 29.09.2022, який надано на запит слідчого № 65/1023 від 15.09.2022, підтверджується, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 08.09.2022 звертався за фінансовою послугою, надавши під заставу ювелірний виріб каблучку 585 проби, загальною вагою 1,82 грам, договір № 03210922 від 08.09.2022, предмет застави інкасований та реалізований (к.п. арк. 10-11).

З відповіді ПТ «Ломбард «Кеш Бокс» та компаній «Скортекс» і «Полтаваінвестпром» вих. № 119 від 30.06.2023, яка надана на запит прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 від 28.06.2023, встановлено, що громадянин ОСОБА_3 звертався до відділення ПТ «Ломбард «Кеш Бокс», яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 148/2, о 12 годині 15 хвилин.

Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 432М від 22.09.2022 підтверджується, що ринкова вартість золотого перстня, 585 проби, із камінням «фіаніт», загальна вага 1,82 грам, вага без каміння 1,7 грам, станом на 08.09.2022 складала 2639,00 грн. (к.п. арк. 24-27).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, є допустимими та достатніми доказами, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що на наступний день чи через день він поїхав до своєї матері в смт. Коротич Харківської області, де нібито перебувавдва дні, у зв`язку з чим не зміг повернути кошти потерпілому ОСОБА_5 , спростовуються дослідженими відомостями від операторів мобільного зв`язку, з яких встановлено, що:

-номер мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується обвинувачений ОСОБА_3 , в зоні покриття вишок населених пунктів Коротич та Пісочин за вересень місяць не перебував (матеріали тимчасового доступу до речей та документів на виконання ухвали суду від 01.06.2023, арк. 11, 16-17);

-номер мобільного телефону НОМЕР_2 , яким користується обвинувачений ОСОБА_3 , в зоні покриття вишок населеного пункту Коротич Харківської області за вересень місяць не перебував, однак перебував 06, 11, 13 та 14.09.2022 в населеному пункті Пісочин, який є сусіднім від Коротича (матеріали тимчасового доступу до речей та документів, арк. 7, 16-17).

Таким чином, до показів обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що у нього не було умислу на вчинення шахрайства щодо потерпілого, суд відноситься критично, оскільки ці покази спростовуються показами потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , які підтвердили, що вони неодноразово зв`язувалися із обвинуваченим та його цивільною дружиною з вимогою про повернення золотого перстня чи грошових коштів.

У цій частині покази обвинуваченого ОСОБА_3 є способом захисту від пред`явленого обвинувачення, які ним надані з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_15 про те, що вони обоє були очевидцями розмови, яка відбувалась між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , також оцінюються судом критично, з огляду на таке.

При дослідженні інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користується свідок ОСОБА_15 , встановлено, що зазначений номер телефону в зоні покриття вишки зв`язку за адресою: провулок Іжевський, буд. 6, азімут 265, перебував 08.09.2022 в період часу з 09:42 до 10:13, азімут 155, перебував у період часу з 10:27 по 10:33 та з 16:01 до 16:31 - в цій зоні покриття знаходиться місце події. До 09:42 абонент перебував в зоні покриття вишки Грушевского, 27, азімут 90, а після 10:33 азімут 350 та 155, що не знаходиться безпосередньо на місці події (матеріали тимчасового доступу до речей та документів, арк. 11, 16-21).

Таким чином, покази свідка ОСОБА_15 про те, що він близько 3 годин перебував на вказаному місці, до моменту повернення ОСОБА_3 з ломбарду (орієнтовно після 12 години 15 хвилин), є явно неправдивими, оскільки спростовуються змістом досліджених трафіків оператора мобільного зв`язку за номером мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користується свідок ОСОБА_15 .

При дослідженні інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , яким користується свідок ОСОБА_11 , встановлено, що зазначений номер телефону в зоні покриття вишки зв`язку за адресою: Грушевського 27, азімут 90, перебував 08.09.2022 в період часу близько 07:00. У подальшому з 09:36 до 10:17 зазначений телефон перебував в зоні дії вишки покриття, яка знаходиться за адресою: вул. Хуторянська 34, з 10:21 до 10:22 перебував в зоні дії вишки покриття за адресою: проспект Гагаріна 117, в 11:00 в зоні дії вишки покриття за адресою: Камська 6; в 11:04 в зоні дії провулку Іжевський 6, азімут 0, що не знаходиться безпосередньо на місці події, після чого був виключений (матеріали тимчасового доступу до речей та документів, арк. 11, 16-17, 22-26).

Таким чином, одночасно на місці події свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_15 не могли перебувати, як про це під час допиту у суді зазначив свідок ОСОБА_15 .

Крім цього, потерпілий ОСОБА_5 під час додаткового допиту у суді надав покази, що в момент його розмови з ОСОБА_3 , коли він просив його здати перстень у ломбард, поруч на лавці взагалі нікого не було та вони були одні.

У ході огляду інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , яким користується обвинувачений ОСОБА_3 , встановлено телефонні зв`язки з номером телефону НОМЕР_5 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: 10.09.2022 о 08:03 з`єднання тривалістю 143 секунди, 10.09.2022 о 11:04 з`єднання тривалістю 245 секунд, а також 10.09.2022, 15.09.2022, 17.09.2022 та 21.09.2022 з`єднання нульової тривалості (матеріали тимчасового доступу до речей та документів, арк. 31).

При дослідженні інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , яким користується потерпілий ОСОБА_5 , встановлено телефонний зв`язок з номером обвинуваченого ОСОБА_3 , вхідний та вихідний дзвінок 10.09.2022. Також виявлено вихідні дзвінки з телефону потерпілого ОСОБА_5 на номер телефону свідка ОСОБА_11 09.09.2022, 10.09.2022 та 14.09.2022 (матеріали тимчасового доступу до речей та документів, арк. 53-54).

У ході огляду інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_6 , яким користується свідок ОСОБА_8 , встановлено, що 09.09.2022, 13.09.2022 та 14.09.2022 здійснювались вихідні дзвінки на номер телефону свідка ОСОБА_11 (матеріали тимчасового доступу до речей та документів, арк. 59).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покази свідка ОСОБА_8 про те, що вона особисто та її чоловік - потерпілий ОСОБА_5 неодноразово телефонували ОСОБА_3 та його цивільній дружині, з вимогою про повернення золотого перстня або грошових коштів, підтверджуються дослідженими відомостями про зв`язок абонентів телекомунікаційних послуг, які було отримано в операторів мобільного зв`язку на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2023.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом, підтверджується частково показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_3 , показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Частиною 2 статті 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, відповідно до статті 190 КК шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Надаючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 та показам свідків у кримінальному провадженні, суд зазначає, що відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.09.2020 по справі № 755/10138/16-к (провадження № 51-6414км19).

Належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що обвинувачений ОСОБА_3 дійсно повернув потерпілому ОСОБА_5 грошові кошти, під час судового розгляду не надано та матеріали кримінального провадження не містять.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_5 під час додаткового допиту у суді підтвердив, що грошові кошти не повернуто йому ОСОБА_3 до теперішнього часу.

Таким чином, за встановлених судом обставин, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення шахрайства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, шляхом зловживання довірою потерпілого, вже в момент заволодіння майном ОСОБА_5 (золотим перстнем), одразу не мав наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, про що свідчить сукупність фактичних дій обвинуваченого після заволодіння таким майном, а саме: неповернення потерпілому в період часу з 08.09.2022 по 15.09.2022 грошових коштів за здачу перстня в ломбард, хоча обвинувачений мав таку реальну можливість, повідомлення потерпілому неправдивих відомостей про те, що він виїхав за межі міста Харкова, уникнення подальших зустрічей із потерпілим та ігнорування його телефонних дзвінків, витрачання грошових коштів на власний розсуд та неповернення їх потерпілому до теперішнього часу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань та інвалідності не має, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має (к.п. арк. 29-44).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким умисним корисливим злочином, особу винного, який вину фактично не визнав та у вчиненому не розкаюється, по справі відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання за санкцією ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив в період іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.05.2021, тому суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 1 (одного) року позбавлення волі, та обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи той факт, що обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуттю, на підставі абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за необхідне обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, з метою уникнення спроб обвинуваченого переховуватись від суду чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком суду покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.05.2021 у виді 1 (одного) року позбавлення волі, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 11 липня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ФОП ОСОБА_16 (ІBAN: НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 566,31 грн. (п`ятсот шістдесят шість гривень 31 копійка) (к.п. арк. 24).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а для обвинуваченого, який тримається під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1