справа № 462/5480/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

перекладача: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000115 від 10.12.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина, уродженеця м.Бейтюшебап, Республіка Туреччина, закордонний паспорт № НОМЕР_1 виданий 18 листопада 2015 року, місце проживання АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 24 квітня 2023 року, укладеної між Заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Бейтюшебагі, Республіка Туреччина, громадянином Республіки Туреччина, у присутності перекладача, за участі захисника ОСОБА_7 та обвинувального акту, ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) визнає себе винним та обвинувачується у вчиненні контрабанди, тобто переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, а також в незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великому розмірі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), діючи умисно, протиправно та відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, вступивши у попередню змову з громадянами Туреччини ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), громадянином Республіки Молдова ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, а також іншими невстановленими на даний час особами, керуючись корисливим мотивом, з використанням послуг морських перевезень, перемістили 29.12.2020 року з Ісламської Республіки Пакистан в морський порт міста Одеса (Україна) на кораблі контейнерів № BEAU 2538456 та № НОМЕР_2 із мішками рису, з прихованим у них особливо небезпечний наркотичний засіб - героїн, вагою 508 648,86 грам, що становить особливо великий розмір та у подальшому забезпечили транспортування вказаних контейнерів транспортними засобами марки DAF» д.н.з. НОМЕР_3 (причіп д.н.з. НОМЕР_4 ) та «DAF» д.н.з. НОМЕР_5 (причіп д.н.з. НОМЕР_6 ) до митного поста «Городок» Львівської митниці, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 659А, для проходження митних процедур, де 04.01.2021 року здійснено їх митне оформлення в режимі «імпорт», після чого вказаний вантаж переміщено до складського приміщення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Городоцька. буд.224. корп. «О-1».

Крім цього, ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), діючи умисно, протиправно та відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, вступивши у попередню змову з громадянами Туреччини ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ). ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), громадянином Республіки Молдова ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження, керуючись корисливим мотивом, зберігав у період з 00:00 год. по 12:00 год. 05.01.2021 року у складському приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , контрабандно ввезений на територію України особливо небезпечний наркотичний засіб героїн вагою 508 648,86 грам, що становить особливо великий розмір, з метою його подальшого перевезення та збуту.

Із запропонованими в угоді видом та мірою покарання ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) згоден.

Суд, відповідно до вимог ч.2 ст.473 КПК України роз`яснив ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) роз`яснено, що відповідно до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) роз`яснено, що відповідно до ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.4 ст.474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд з`ясував у ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) чи цілком він розуміє:

1)що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2)наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3)характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4)вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На що ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) підтвердив суду, що цілком зрозумів вищезазначене.

Згідно із вимогами ч.6 ст.474 КПК України, суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті. що передбачені в угоді.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) роз`яснено, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) пояснив суду, що йому зрозумілі характер і суть обвинувачення і він визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, не заперечує проти затвердження зазначеної угоди, йому зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) пояснили, що останній зможе виконати взяті на себе зобов`язання, а також вже надав покази стосовно інших співучасників вчинення злочинів.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Згідно із ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого (повністю визнав винуватість у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, зобов`язався надати покази відносно інших співучасників вчинення злочинів), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, що обтяжують покарання та наслідків вчинення злочину, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим ОСОБА_19 злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та свідчить про наявність підстав для призначення на підставі ч.1 ст.69 КК України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України.

Запобіжний захід слід залишити без змін. Цивільний позов не заявлявся, речові докази в даному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 475 КПК України, суд-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Бейтюшебап, Республіка Туреччина, громадянином Республіки Туреччина про визнання винуватості за ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.

Визнати ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бейтюшебап, Республіка Туреччина, громадянина Республіки Туреччина винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.

Призначити ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ). ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Бейтюшебап, Республіка Туреччина, громадянином Республіки Туреччина узгоджене сторонами покарання, а саме:

за ч.3 ст.305 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (років) років, з конфіскацією майна;

за ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (років) років, з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ). ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бейтюшебап, Республіка Туреччина, громадянина Республіки Туреччина - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бейтюшебап. Республіка Туреччина, громадянина Республіки Туреччина рахувати з дня затримання - 05 січня 2021 року.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Судді: (підписи). З оригіналом згідно.

Суддя: