У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/704/23 № 1-кс/610/205/2023
м. Балаклія28 серпня 2023 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000803 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бекабад Ташкентської області Республіки Узбекистан, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 ; громадянки України; з професійно-технічною освітою; пенсіонера з 2020 р.; раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Погоджене з прокурором клопотання обґрунтовано повідомленням про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

oпереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

oнезаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

Прокурор клопотання підтримав із наведених у ньому підстав.

Підозрювана і її захисник заперечували проти задоволення клопотання. Підозрювана вини у вчинення кримінального правопорушення не визнає, посилаючись на те, що у неї окупантами був відібраний телефон, через який вони могли користуватися її соціальними мережами тощо. Вона пройшла лікування, яке необхідно продовжувати, купувати в аптеці медикаменти. Чоловік її також хворіє, погано ходить. Тому просили застосувати «нічний» домашній арешт.

Під час розгляду клопотання встановлено наступне.

Слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000803 від 06.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

11.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:

«У громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території с. Вербівка Ізюмського району Харківської області за місцем постійного проживання, у невстановлений період часу, але не пізніше жовтня 2022 року, виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У подальшому, у період часу з 14.04.2022 по 03.10.2022, з метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , будучи проросійськи налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету - схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, використовуючи планшет марки «Samsung Galaxy TAB A7» на власній персональній сторінці (у акаунті) соціальної мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 (Лозовская)» із кількістю т.зв. «друзів» 196 користувачів, шляхом відзнаки «Класс» поширювала матеріали, у яких міститься виправдовування, підтримка, схвалення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році».

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується:

1)протоколом огляду комп`ютерних даних від 12.01.2023, яким оглянуто профіль, що належить ОСОБА_4 у забороненій в Україні соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » та встановлено поширення публікацій, що можуть містити виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році,

2)протоколом обшуку від 26.04.2023 за адресою: АДРЕСА_1 ., в ході якого виявлено та вилучено: планшет Samsung Galaxy TAB A7, мобільний телефон Nokia, мобільний телефон Tecno, «Георгіївську стрічку», яка заборонена на території України,

3)протоколом огляду комп`ютерних даних (Берклі) від 02.05.2023, яким оглянуто профіль, що належить ОСОБА_4 в забороненій в Україні соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » та встановлено поширення публікацій, що можуть містити виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році. Вказані публікації за архівовано. Зокрема, для прикладу, ОСОБА_4 поширила допис з фотозображенням особи, зовні схожої на президента російської федерації в.путіна, та написом (мовою оригіналу-рос.): «Не ваш. Вот вы и беситесь», допис з фотозображенням особи, зовні схожої на Президента України, та написом (мовою оригіналу рос.): «Иногда один аборт мог бы спасти миллионы жизней» та ін,

4)висновком експерта СЕ-19/121-23/9362-КТ від 26.05.2023 за результатами судової комп`ютерно-технічної експертизи. Дослідженням встановлено, що з планшету Samsung Galaxy TAB A7 здійснювались входи до соціальної мережі «Одноклассники» у профіль « ОСОБА_7 )»,

5)висновком експерта №18262 від 29.06.2023 за результатами проведення судової лінгвистичної семантико-текстуальної експертизи мовлення, яким встановлено, що на соціальній сторінці « ОСОБА_7 )» міститься інформація щодо виправдовування, підтримки, схвалення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,

6)протоколом огляду комп`ютерних даних від 19.07.2023, в ході якого оглянуто мессенджер «Telegram», а саме відкритий загальнодоступний ресурс «Захист Балаклійщини (Балаклія, Борщівка, ОСОБА_8 , Вербівка та інші)», виявлено публікацію від 03.11.2022, на якій особа, ззовні схожа на ОСОБА_4 тримає в руках прапор російської федерації та з підписом «Дружина віктора! Разом раділи окупації та з гордістю фотографувалися біля російських тряпок. Така ж активна агітація і в соц. мережах! Тепер разом з чоловіком десь квакають на болотах»,

7)допитом свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка підтверджує, що профіль у забороненій в Україні соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » належить ОСОБА_4 . Також свідок вказує на те, що остання деякий час працювала у російській федерації, має там родичів. Після деокупації міста Балаклія свідок побачила на відкритому загальнодоступному ресурсі у мессенджері «Telegram» фото, на якому ОСОБА_4 зображена на фоні російського триколору,

8)допитом свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вказує на те, що профіль у соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » дійсно належить ОСОБА_4 ,

9)допитом свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка під час допиту повідомила, що профіль у соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » дійсно належить ОСОБА_4 . Після деокупації міста Балаклія, свідок побачила у телеграм-каналах міста фото ОСОБА_4 на фоні російського триколору,

10)допитом свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_4 у соціальній мережі «Одноклассники» має профіль під назвою « ОСОБА_7 ». Після деокупації ОСОБА_4 показала їй своє фото з чоловіком на фоні російських прапорів.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вказаних ризиків суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суттєвим є той фактор, що про підозру повідомлено лише 11.08.2023, що стало початком притягнення до кримінальної відповідальності, тому ризик втечі фактично виник лише з цієї дати і в подальшому лише збільшується внаслідок наближення моменту можливого призначення передбаченого суворого покарання.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо.

Крім вищенаведених даних про особу підозрюваною, за місцем проживання вона характеризується позитивно, на обліках в органі пробації, нарколога, психіатра не перебуває. В період 18-25.08.2023 знаходилась на стаціонарному лікуванні, виписана з рекомендаціями подальшого лікування.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а це нетяжкий злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за який передбачено покарання у вигляді до 5 років позбавлення волі, вчинений в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно з якою суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому обставини, на яких ґрунтуються заперечення сторони захисту проти клопотання, не є достатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Інші позитивні дані про особу підозрюваної цього висновку не спростовують.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення здійснення досудового розслідування, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

Для забезпечення можливості лікуватися, забезпечувати побутові потреби своєї сім`ї, яка складається з подружжя, достатньою та пропорційною на цей час буде заборона підозрюваній залишати житло у певний період доби, у нічний час.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-201 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити частково.

2.Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 жовтня 2023 року включно, заборонити їй з 20.00 години до 06.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також виконувати обов'язки: не відлучатися з с. Вербівка Ізюмського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи ; утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3.В іншій частині клопотання відмовити.

4.Виконання ухвали доручити Балаклійському ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

5.Встановити строк дії ухвали до 10 жовтня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1