Справа № 172/1738/23
Провадження № 1-кс/172/210/23
У Х В А Л А

22.09.2023 року слідчий суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача СД Відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000074 від 20.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В

Дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання вказує, що 20.09.2023 року о 09.55 год. до чергової частини ВП № 1 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.09.23 на блокпосту № 1606 в сел. Васильківка Дніпропетровської області під час перевірки був зупинений ТЗ «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має ознаки підробки.

20.09.2023 року вказаний факт було внесено до ЄРДР за № 0000074 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході проведення огляду предмету 20.09.2023 року виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серія НОМЕР_2 , виданого 02.06.2023 року, ТСЦ 8041.

Враховуючи, що вилучені об`єкти можуть слугувати прямими доказами у кримінальному правопорушенні та встановленні винної особи, а також з метою недопущення знищення або пошкодження вказаних речей, слідчий просить суд накласти арешт на вказане посвідчення водія.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до такого.

За даним фактом 20.09.23 відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000074.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, до матеріалів клопотання не долучена інформація чи отримував взагалі ОСОБА_3 посвідчення водія, не встановлені його серія та номер, у клопотання не зазначені які саме ознаки підробки містить документ.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити дізнавачу СД Відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000074 від 20.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1