ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1232/23 Справа № 192/193/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, щодо якої

застосовані примусові заходи

виховного характеру ОСОБА_8 , ( у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданою на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року, якою щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с.Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, має громадянство України, є учнем 9 класу у ЗЗСО «Сурсько-Михайлівська гімназія» Солонянської селищної Ради, мешкав до затримання у АДРЕСА_1 ,

застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи - до професійно-технічного училища соціальної реабілітації строком на 2 роки,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2022 року до неповнолітнього ОСОБА_8 за клопотанням слідчого СВ ВП №9 Дніпровського РУП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 були застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи - до професійно-технічного училища соціальної реабілітації строком на 2 роки.

Під час судового розгляду судом було встановлено, що 01 січня 2022 року приблизно о 03 год. 50 хв., неповнолітній ОСОБА_8 , якому на той час виповнилось 15 років, знаходячись поблизу території подвір`я буд. АДРЕСА_1 , незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 11729 грн. 63 коп., який належить ОСОБА_10 , запустивши двигун транспортного засобу, за допомогою ключів від замку запалення, які перебували у транспортному засобі, після чого попрямував в даному автомобілі до с. Миколаївка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, тим самим вчинив суспільно небезпечне діяння, за ознаками діяння передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Під час обговорення питання про необхідність застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру та їх виду суд врахував виключно негативну характеристику ОСОБА_8 за місцем його навчання та мешкання, схильність до вчинення кримінально караних діянь та системність їх скоєння, відсутність результатів добровільних виховних заходів з боку батьків.

Крім того, судом прийнято до уваги, що ухвалою Солонянського райсуду Дніпропетровської області від 17.09.2021 року (зміненою ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 10.02.2022 року) відносно неповнолітнього застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері строком на один рік, обмеження, дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки ОСОБА_8 .

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру.

Зазначає про те, що суд, направляючи ОСОБА_8 до ПТУ соціальної реабілітації, не надав відповідний запит та не упевнився у належному стані здоров`я неповнолітнього.

Крім того, захисник вважає, що судом не було повно та неупереджено досліджені обставини суспільно-небезпечного діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 , неправильно були оцінені докази з точки зору їх належності та допустимості (зокрема, протокол огляду місця події від 01.01.2022 року із внесеними даними іншого кольору пасти ручки); вони у своїй сукупності є недостатніми для прийняття рішення про те, що вказане кримінальне правопорушення вчинив саме ОСОБА_8 .

Під час апеляційного перегляду матеріалів справи:

- захисник ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу захисника у повному обсязі;

- прокурора ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали судового провадження у межах поданої прокурором апеляційної скарги та проаналізувавши її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним (ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим КПК України), обґрунтованим (ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу) та вмотивованим (ухваленим із наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення).

Переглядаючи матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що зазначених вище вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Так, за результатами судового розгляду клопотання слідчого судом встановлено, що 01 січня 2022 року приблизно о 03 год. 50 хв., неповнолітній ОСОБА_8 , якому на той час виповнилось 15 років, знаходячись поблизу території подвір`я буд. АДРЕСА_1 , незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 11729 грн. 63 коп., який належить ОСОБА_10 , запустивши двигун транспортного засобу, за допомогою ключів від замку запалення, які перебували у транспортному засобі, після чого попрямував в даному автомобілі до с. Миколаївка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, тим самим вчинив суспільно небезпечне діяння, за ознаками діяння передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Судом досліджено також докази, які у своїй сукупності доводять причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення: пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дані протоколів огляду місця події від 01.01.2022 року, висновок експерта №СЕ-19/104-22/2835-Д.

Вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень є системним за своїм характером, адже, ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року до ОСОБА_8 ( який вчинив 06.12.2020 року аналогічне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України), відповідно до пп.2,3 ч.2 ст.105 КК України, вже був застосований примусовий захід виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд матері строком на 1 рік, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки ОСОБА_8 .

Зазначений примусовий захід виховного характеру результатів не мав і ОСОБА_8 продовжив скоювати кримінально-карані діяння.

Відповідно до ч.1,2 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Суд першої інстанції, з урахуванням характеристики особи ОСОБА_8 з місця навчання та місця мешкання, відсутність результатів застосування попереднього виду примусових заходів виховного характеру обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи - до професійно-технічного училища соціальної реабілітації строком на 2 роки як такого виду примусового виховного заходу, що здатен змінити поведінку особи та забезпечити належне виховання.

Доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів вважає такими, що не відповідають обставинам провадження, вони є аналогічними за змістом із заявленими під час судового засідання у суді першої інстанції; судом вони викладені в оскаржуваній ухвалі, їм надана відповідна оцінка із належним умотивуванням висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,409,418,419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року, якою щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи строком на 2 роки, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення, а для неповнолітнього ОСОБА_8 - у той же строк та спосіб, починаючи з дня вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3