СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1235/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0002019, внесеного 23 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, який не одружений, з середньою освітою, працює оператором автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок у ТОВ «ГЛАСС ЛТД», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 23.05.2023 приблизно о 17 годині 35 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Велмарт» ТОВ «Фудком», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Леся Курбаса, 6-Г, в умовах воєнного стану, намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ "Фудком" на загальну суму 939 грн. 60 коп. (без у рахування ПДВ), однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Фудком», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

Так, ОСОБА_3 23.05.2023 приблизно о 17 годині 28 хвилин зайшов до торгівельного залу магазину «Велмарт», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Леся Курбаса, 6-Г.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, користуючись тим, що його дії не викликають підозри в оточуючих, взяв з торгівельних полиць товар, що належить ТОВ «Фудком», а саме: ліхтар портативний світлодіодний VLF-A105Z «Відекс», ш.к. 021, вартістю 939 грн. 60 коп. (без урахування ПДВ).

В подальшому, маючи намір таємно викрасти взятий ним товар, ОСОБА_3 йдучи відділами магазину та тримаючи товар у руках, зняв з товару захисний магніт та упаковку, які залишив у торгівельному залі, та переклав товар до правої та лівої кишені штанів, після чого направився до лінії кас.

Приблизно о 17 годині 33 хвилини 23.05.2023, ОСОБА_3 підійшов до однієї з кас, де оплатив продукти харчування, не оплативши при цьому взятий ним товар, який знаходився у кишенях штанів, перетнув сигнальні рамки та направився до виходу з магазину «Велмарт», тим самим вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Однак, довести кримінальне правопорушення до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину, разом з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «Фудком», та яке він намагався таємно викрасти.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, він 23.05.2023 року приблизно о 17 годині 35 хвилин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Велмарт» ТОВ «Фудком», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Леся Курбаса, 6-Г, намагався викрасти ліхтар портативний, але на виході з магазину його зупинили працівники охорони. Просив його суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ступінь завершення вчинення кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, працює оператором автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок у ТОВ «ГЛАСС ЛТД», має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України не судимий.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме відсутність настання тяжких наслідків, зважаючи на ту обставину, що шкода заподіяна злочином відшкодована шляхом повернення майна, з огляду на особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючі до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою суду до набранням вироком законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ по справі:- ліхтар портативний світлодіодний VLF-A105Z «Відекс», ш.к. 021 - залишити у належного володільця.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1