ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 Справа №607/7561/23
провадження № 1-кп/607/1477/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 27.03.2023, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернопіль, громадянка України, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, одружена, працює продавцем у магазині «Family», раніше не судима,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

26.03.2023 приблизно о 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat», p.н. НОМЕР_1 , рухалась без вантажу з одним пасажиром по вул. В. Стефаника, що в с. Петриків Тернопільського району, у напрямку вул. Л. Українки.

Водій ОСОБА_3 в порушення вимог пунктів 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, під час руху не була достатньо уважною, належно не стежила за дорожньою обстановкою, не обрала такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для інших учасників дорожнього руху, через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок порушення вимог п. 10.1 ПДР, на автодорозі, що в межах с. Петриків Тернопільського району, а саме навпроти домогосподарства АДРЕСА_3 , здійснила виїзд на праве узбіччя, де допустила наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку вул. Л. Українки, що в с. Петриків Тернопільського району.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток склепіння і основи черепа справа та забиттям головного мозку, що супроводжувалось отогематоліквореєю (виділення крові і ліквору із зовнішнього слухового проходу) справа та накопиченням повітря над скроневою і тім`яною частинами правої півкулі головного мозку. Із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови садно справа на лобі, зліва на скроні, синець лобової ділянки голови справа, рвана рана правого зовнішнього слухового ходу, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР.

Порушення вказаних вимог ПДР водієм ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_3 мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у неї не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Надала суду показання про те, що підтверджує усі обставини дорожньо-транспортної пригоди, які викладені у обвинувальному акті. Внаслідок наїзду на потерпілого вона дуже перелякалася, вживала заходів для надання йому першої медичної допомоги до приїзду швидкої. Дуже шкодує про вчинене, розкаюється. Вона відвідувала потерпілого в лікарні та надавала матеріальну допомогу. Водійський стаж у неї складає менше року. Автомобіль використовує не часто, лише для поїздки в село. В судових дебатах та останньому слові щиро розкаялась, зазначила, що буде й надалі підтримувати потерпілого, він після цих подій став їй як близька людина.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що дійсно йому обвинуваченою надавалась перша медична допомога, вони примирились, претензій до неї він не має.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема позицію потерпілої сторони, висловлену потерпілим у показаннях суду, а також його законним представником в судових дебатах, про відсутність претензій до обвинуваченої, вони їй пробачили; особу винної, яка працює; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

Водночас, враховуючи те, що злочин вчинено з необережною формою вини; інші відомості про особу винної: те, що вона злочин вчинила вперше; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем її реєстрації претензій на її поведінку немає, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням.

Також, суд вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема характер порушення ПДР та його наслідок у вигляді спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння, свідчать про те, що для досягнення мети призначення ОСОБА_3 покарання, яка передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, - її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами, їй слід призначити також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, можливість призначення якого передбачена санкцією ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому, судом не встановлено обставин, за яких позбавлення обвинуваченої права керування транспортними засобами, призведе до вкрай негативних наслідків для неї чи інших осіб.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченої відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у загальній сумі 3 422 (три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 24 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2023 (справа №607/5860/23) на автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 - скасувати повністю.

Речовий доказ: автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , який згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.04.2023 (справа № 607/6469/23) переданий на відповідальне зберігання його володільцю ОСОБА_3 , - залишити у неї.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1