Справа № 730/710/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/361/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000228, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ватич Оргіївського району, Молдова, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Зараховано ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 28.05.2021 по 15.04.2022 з розрахунку день за день.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено заставу.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 7208,04 грн. (сім тисяч двісті вісім гривень чотири копійки) в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що уночі 28.05.2021 року, близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибув до господарства АДРЕСА_2 , біля якого на вулиці знаходився легковий автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , 1977 року випуску, червоного кольору, який перебував у володінні та користуванні ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний намір шляхом відчинення незамкнених дверцят автомобіля потрапив до салону та за допомогою ключа, який знайшов в автомобілі, привів двигун у робочий стан та таким чином отримав можливість керувати автомобілем і здійснювати рух на ньому, після чого без дозволу власника автомобіля незаконно, повторно заволодів указаним транспортним засобом, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 9 913 грн. 20 коп.

Крім того, в ніч на 28 травня 2021 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_7 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля господарства №3 по вул. Пісківській с. Велика Загорівка Ніжинського району Чернігівської області та перебував у володінні та користуванні ОСОБА_9 та здійснив рух на ньому в лісосмугу, що знаходиться за с. В.Загорівка Ніжинського району Чернігівської області та таємно викрав з автомобіля ноутбук марки «Lenovo» моделі G580, вартістю 3266 грн. 67 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на вказану суму.

Разом з тим, судом визнано недоведеним формулювання обвинувачення щодо таємного викрадення ОСОБА_7 з автомобіля набору інструментів марки «Intertool» моделі ET-6108SP, вартістю 1167 грн. 55 коп., електричного компресора марки «Intertool» моделі АС-0001, вартістю 608 грн. 00 коп., магнітоли марки «Х-Digital» моделі CSD-405B, вартістю 389 грн. 50 коп., автомобільний тримач для смартфону марки «GlobalHold» моделі M01LF, вартістю 164 грн. 70 коп., чотирьох електричних чайників марки D&T моделі DT803, вартістю 159 грн. 33 коп. за один, на суму 637 грн. 32 коп., , вартістю 245 грн. 10 коп., п`ять пачок рибної пасти ТМ «Рибна Таверна», набору ріжково- накидних ключів марки «Intertoo1» моделі НІ-1203» «Лососева» вагою 150 г кожна, вартістю 22 грн. 17 коп. за одну, на суму 110 грн. 85 коп., дві упаковки ріжків ТМ «Зодіак» вагою 1 кг кожна, вартістю 15 грн. 50 коп. за одну, на суму 31грн. 00 коп., чоловічу куртку марки «Craft» моделі L3 PROTECTION, вартістю 352 грн. 00 коп., тридцять упаковок приправи до супу ТМ «Первоцвіт» вагою 25 г кожна, вартістю 3 грн. 98 коп. за одну, на суму 119 грн. 40 коп., двадцять упаковок червоного меленого перця ТМ «Первоцвіт» вагою 15 г кожна, вартістю 1 грн. 98 коп. за одну, на суму 39 грн. 60 коп., упаковку чаю «Lovare», вартістю 43 грн. 98 коп., три пачки рослинно-молочної суміші «Селянська корівка» жирністю 72,5 % вагою 200 г кожна, вартістю 13 грн. 93 коп. за одну, на суму 41 грн. 79 коп., одну пачку вершків ТМ «Галичина», вартістю 68 грн. 51 коп., напівсинтетичне моторне мастило марки «Mannol» серії Gasoil Extra 10W-40 ємністю 1л, вартістю 117 грн. 33 коп., балончик розчину WD-40 ємкістю 200 мл, вартістю 107 грн. 50 коп. та плед марки «Bayun» home textile, вартістю 319 грн. 20 коп., та заподіяння потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 4563,13 грн., та виключено з обсягу обвинувачення, що у свою чергу не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушеня за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виключаючи з обсягу обвинувачення вищезазначене майно, суд 1 інстанції мотивував своє рішення тим, що протоколи слідчих дій не містить детального опису всіх вилучених речових доказів, неможливо визначити їх кількість та індивідуальні ознаки, проколи огляду вилучених речей слідчим не складалися, постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів містить відмінності та деталізовані дані щодо вилучених речей. Крім того, вказані речові докази стороні захисту не відкривалися, що є істотним порушенням їхніх прав. Вказані недоліки не були усунуті у процесі судового розгляду, частина речових доказів не оглядалися судом у зв`язку з їх відсутністю, а тому вони не можуть визнані судом доказами у кримінальному провадженні. Суд не може визнати належним доказом висновок експерта щодо ринкової вартості речей, які детально не зафіксовані у протоколі огляду, не були відкриті стороні захисту та не оглядалися судом під час судового розгляду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить суд скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи сторони захисту про те, що протокол огляду місця події від 28.05.2021 року є недопустимим доказом, оскільки не містить доказів винуватості щодо конкретної особи, а саме ОСОБА_7 ; не містить відомостей про всіх осіб, які були присутні під час проведення процесуальної дії, а саме про ОСОБА_7 ; інформацію про те, що всі особи, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації; роз`яснення ОСОБА_7 його прав та обов`язків; спосіб ознайомлення ОСОБА_7 зі змістом протоколу, його зауваження та доповнення, крім того протокол не підписаний ОСОБА_7 . Також вказує, що існує обґрунтований сумнів щодо збирання речових доказів слідчим, оскільки свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказували, що ОСОБА_7 перебуваючи поблизу автомобіля до початку вилучення у нього відбитків пальців рук, допомагав виштовхувати автомобіль, при цьому торкався до нього руками і залишив на автомобілі свої відбитки пальців.

Звертає увагу, що висновок комплексної трасологічної експертизи місить обґрунтований сумнів, оскільки в ньому зазначено, що надані на дослідження сліди долоні руки залишені не ОСОБА_7 , а іншою особою, а також те, що слід наданий на дослідження залишений не рукавичками, які ОСОБА_7 добровільно видав, а іншим об`єктом.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 241, 245 КПК України стороною обвинувачення були відібрані у ОСОБА_7 саме біологічні зразки (папілярні відбитки пальців рук), хоча постанова про проведення освідування прокурором не виносилася, за результатами відібрання біологічних зразків протокол не складався. Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, оскільки по справі відсутні будь-які належні та допустимі докази.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні суду 1 та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 заперечив свою причетність до скоєння даних злочинів та показав, що зранку 28.05.2022 року, повертаючись з рибалки, неподалік лісосмуги зліва від дороги побачив автомобіль, біля якого були розкидані речі. Він думав, що хтось застряг автомобілем і пішов по допомогу. Повернувшись, він позбирав всі речі у плед, зв`язав його та відкинув у кущі, щоб їх ніхто не забрав. Пакет у якому знаходились більш цінні речі, в тому числі ноутбук він забрав та поставив у себе вдома, щоб віддати власнику, коли той знайдеться. У поліцію він не телефонував, оскільки мобільний телефон він втопив, а стаціонарного у нього не було. Показав, що перед даними подіями потерпіла запитувала чи не брав він її автомобіля і він відповів, що ні. Коли прийшли поліцейські і запитали, чи є у нього речі з викраденої машини, він повідомив, що забрав їх після чого добровільно видав речі слідчому. Про те що автомобіль був викрадений він не знав. На запитання слідчого чи він украв ці речі, він повідомив, що якби він їх вкрав, то додому б не приносив. Поліцейські наказали, показати пальцем на речі, які він добровільно виніс, він так і зробив, у цей момент його сфотографували. Потім він показав слідчому, де знаходяться інші речі. Після цього він разом з будівельниками виштовхували автомобіль. Потім експерт вилучав сліди із зовнішнього боку автомобіля на багажнику та на дверцятах, саме там, де він торкався. Сліди пальців рук у нього відбирали на багажнику автомобіля. Ніяких документів для ознайомлення та підписання йому не надавали. Про рукавички він взагалі нічого не повідомляв слідчому.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_9 суду 1 інстанції повідомила, що у кінці травня 2021 року близько 2-3 години вона залишила автомобіль «ВАЗ 2101», який їй належить, проте оформлений на іншу особу, біля будинку, який винаймав її знайомий ОСОБА_12 в с. Велика Загорівка Борзнянського (наразі Ніжинського) району. У автомобілі були її особисті речі: ноутбук, магнітола, чайники, набір ключів, компресор, курточка, товари, що вказані у накладній яка міститься у матеріалах кримінальної справи. Близько 7-00 години наступного ранку вона вийшла і побачила, що автомобіля біля двору немає. Від ОСОБА_12 вона дізналася, що колишній співмешканець сестри обвинуваченого йому повідомив, що автомобіль викрав ОСОБА_7 і він знаходиться десь у лісі. Вони пішли до обвинуваченого, проте той сказав, що про автомобіль йому нічого не відомо. Надалі по слідам протектора шин вони знайшли автомобіль у лісопосадці, який застряг між дерев. Черезе деякиц час обвинувачений приніс частину її речей. Автомобіль та особисті речі їй повернули.

Під час огляду місця події, а саме території прилеглої до господарства №3 по вул. Пісківська в с. Велика Загорівка Ніжинського району, встановлено, що ліворуч від входу до господарства знаходиться легковий автомобільний причіп, біля якого заросле травою узбіччя, трава прим`ята. Прим`ятість має дуговидну форму та має вигляд заїзду автомобіля. При цьому потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що тут знаходився її автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , 1977 року випуску, червоного кольору , який вона 28.05.2021 року близько 02.00 год залишила біля двору господарства. При огляді навколишньої території автомобіль був виявлений за с. В. Загорівка на відстані близько 500 м від вул. Пісківської, неподалік ґрунтової дороги в лісі.

За даними протоколу огляду місця події від 28.05.2021 року, була оглянута територія біля господарства АДРЕСА_2 , за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , де останній на пропозицію працівників поліції добровільно видав, окрім іншого, ноутбук марки «Lenovo» G580, S/NWBO6585551 чорного кольору із зарядним пристроєм до нього. Також ОСОБА_7 повідомив, де знаходяться інші викрадені ним речі з автомобіля та показав місцезнаходження іншого викраденого ним майна. ОСОБА_7 також видав гумові перчатки чорного кольору та показав, що вдягав їх при вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом та викраденні з нього речей.

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції про визнання вказаного протоколу належним та допустимим доказом, а доводи апеляційної скарги захисника, що даний протокол не відповідає вимогам КПК України, а тому повинен бути визнаним недопустимим безпідставними, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено та підтверджено показаннями понятого ОСОБА_13 і слідчого ОСОБА_14 , що огляд місця події, території біля господарства за місцем проживання обвинуваченого, проведено, окрім іншого, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того, слідчий повідомив про те, що він забув внести анкетні дані потерпілої та обвинуваченого до протоколу огляду місця події. На думку колегії суддів дане порушення не є істотним та не впливає на зміст та обставини, вказані в протоколі даної слідчої дії, а тому не є підставою для визнання даного доказу недопустимим у розумінні ст. 86 КПК України.

Під час огляду місця події від 28.05.2021 року було проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , 1977 року випуску, червоного кольору, який знаходиться біля ґрунтової лісової дороги на відстані близько 500 м від с. Велика Загорівка Ніжинського району, автомобіль має зовнішні пошкодження, автомагнітола відсутня, маються дроти до яких вона кріпилася, вирвана контактна група замка запалювання. У замку виявлений відламок ключа, який не витягується. На склі водійських дверцят виявлено та вилучено сліди папілярних узорів рук, вилучено на 4 відрізки липкої стрічки. З поверхні багажника вилучено сліди папілярних узорів на 4 відрізки липкої стрічки та сліди структури поверхні слідоутворюючого матеріалу (рукавичок). Вилучені сліди опечатані.

Вказана слідча дія проводилась з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема, в частині вилучення з автомобіля папілярних відбитків слідів пальців рук, так як ст. 241 КПК України регулює порядок освідування особи, а стаття 245 КПК України, на порушення якої захисник посилається в апеляційній скарзі, вказує на необхідність дотримання вимог зазначеної статті в ході отримання біологічних зразків, якими відбитки пальців не є. Отже, відібрання зразків відбитків пальців та долонь рук без відповідної постанови прокурора чи доручення не становить порушення вимог КПК України, а отже, і не призводить до визнання недопустимими доказів, отриманих у результаті цієї слідчої дії.

Посилання захисника на правовий висновок Вищого антикорупційного суду України, який міститься в ухвалі від 08.07.2021 року у справі №991/4406/21, як на підставу порушення порядку відібрання зразків для експертизи, передбаченого ст. ст. 241, 245 КПК України, є безпідставними, так як фактичні обставини та правові механізми, застосовані у цьому провадженні та у названій постанові Вищого антикорупційного суду України не є подібними.

Свідок ОСОБА_13 суду 1 інстанції показав, що навесні 2021 року він був залучений у якості понятого при проведенні слідчих дій працівниками поліції та бачив як обвинувачений виносив зі свого будинку речі працівникам поліції. Там, окрім іншого, був ноутбук. Також він був присутній в якості понятого під час огляду місця події у лісі та машини, належної ОСОБА_9 . Під час проведення слідчих дій були присутні потерпіла, працівники поліції, обвинувачений. Деякі викрадені речі знаходилися в лісі, неподалік від машини. Там були, здебільшого, продукти харчування. Під час слідчої дії обвинувачений не заперечував що він викрав зазначені речі. До автомобіля підходив лише слідчий. Після закінчення всіх слідчих дій, він своїм автомобілем витягував автомобіль потерпілої, який застряг у кущах.

В судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_12 показав, що можливо навесні чи влітку 2021 року він разом зі своїми колегами будівельниками працювали с. В. Загорівка Борзнянського (нині Ніжинського) району та винаймали там будинок. 27.05.2021 року до нього приїхала ОСОБА_9 . У будинку, крім них, було ще 5 чи 6 чоловік. Вони лягли спати, а на ранок виявили, що її автомобіля немає. Побачивши свіжі сліди від протектора шин на траві, вони пішли по слідам та побачили, що приблизно через 800 м від будинку, на узбіччі, в деревах, стояв розбитий автомобіль. ОСОБА_9 працювала торгівельним представником, тому у автомобілі були продукти, чайники, її речі. Проте ніяких речей у автомобілі вони не виявили, багажник був відкритий, вирвана магнітола, пошкоджений замок запалювання. Під час огляду території за місцем проживання обвинуваченого, працівники поліції виявили у нього косметику, фотоапарат та особисті речі потерпілої. Потім разом з працівниками поліції вони пішли до автомобіля, де ОСОБА_15 сам показав приблизно за 50 м. від автомобіля інші речі потерпілої. Вони були замотані у вузол, там був чайник, продукти харчування. ОСОБА_9 впізнала свої речі. ОСОБА_7 сам показував де, що лежить. Відбирали сліди пальців рук на дверцятах автомобіля, кермі і на багажнику. Водійська дверця була повністю у відбитках. ОСОБА_7 у цей час знаходився біля автомобіля. Автомобіль був не на ходу (застряглий), тому його витягували іншим автомобілем.

Під час повторного допиту свідок повідомив, що він не був присутній під час проведення огляду за місцем проживання обвинуваченого, оскільки в цей час знаходився біля автомобіля, що стояв у посадці. Коли проводився огляд місцевості біля автомобіля та самого автомобіля, то спочатку зняли відбитки пальців з автомобіля, потім обвинувачений показав, куди сховав речі. У цей час ОСОБА_7 не підходив до автомобіля. Після проведення слідчих дій, ОСОБА_13 власним автомобілем витягував автомобіль ОСОБА_9 . Він, працівники поліції, інші присутні, а також обвинувачений допомагали виштовхувати автомобіль потерпілої.

Свідок ОСОБА_14 , допитаний судом 1 інстанції, повідомив, що він обіймає посаду слідчого ВП №1 Ніжинського РВП та проводив слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні. Під час огляду місця події був присутній ОСОБА_7 , який добровільно видав викрадені речі, частина з яких була у нього вдома, частина знаходилась у лісі. Також, при цьому була присутня потерпіла, яка їх упізнала. Відбитки пальців у ОСОБА_7 відбиралися не відразу, оскільки вони чекали на експерта-криміналіста. Експерт відбирав зразки для експертизи за його усним дорученням.

Висновком комплексної судової трасологічної експертизи №КСЕ-19/125-21/5058 від 21.07.2021 року встановлено, окрім іншого, що деякі сліди долоні рук, які вилучено під час огляду місця події 28.05.2021 року, автомобіля марки «ВАЗ-2101», залишені долонею руки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , 1977 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 1198 куб. см, з урахуванням зносу, встановлена висновком транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-21/5026-АВ від 14.06.2021 року, та станом на 28.05.2021 року може становити 9913,20 грн.

Ринкова вартість ноутбука марки «Lenovo» моделі G580, встановлена висновком судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-21/6079-ТВ від 26.07.2021 року, та становить 3266 грн. 67 коп.

Висновками судово-психіатричної експертизи №551 від 02.12.2021 р., додаткової комісійної судово-психіатричної експертизи №36 від 03.12.2022 р. встановлено, що у обвинуваченого на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення не виявлено ознак психічного захворювання та тимчасового розладу психічної діяльності, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи у ОСОБА_7 простежувалися психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. В теперішній час утримання але в умовах, що виключають вживання. На час проведення експертизи обвинувачений здатний правильно сприймати обставини які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. За його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані. Також, не показане наркологічне лікування.

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. На думку колегії суддів, вони відповідають вимогам ст. ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд 1 інстанції, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм оцінку в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також з`ясував передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

При наведених вище доказах, висновок суду 1 інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у заволодінні транспортним засобом, повторно, та у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказах і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_7 не мав умислу на викрадення чужого майна є безпідставними, так як речі, які знаходились біля автомобіля, він переніс до свого будинку з метою збереження до моменту виявлення власника майна. Проте дій щодо встановлення власника він не вживав, поліцію також не повідомляв. Окрім того, потерпілій обвинувачений також нічого не повідомив про знайдені речі, коли вона запитувала у обвинуваченого про свій автомобіль.

Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

За встановлених фактичних обставин даного кримінального провадження колегія суддів вважає, що поведінка обвинуваченого вказує на наявність умислу на викрадення чужого майна, корисливого мотиву та мету особистого збагачення за рахунок майна потерпілої.

Сторона захисту звертає увагу на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що сліди з поверхні автомобіля відібрали після того, як обвинувачений допомагав виштовхувати автомобіль. Дійсно, такі показання вказані свідки надавали суду, однак вони спростовуються іншими доказами у їх сукупності.

Зокрема, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повідомили, що автомобіль потерпілої виштовхували вже після того, як працівники поліції провели всі необхідні слідчі дії.

Також апеляційний суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що у салоні автомобіля, яким заволодів обвинувачений, не було виявлено сліди відбитків долоні руки та гумових рукавичок, які належали обвинуваченому, оскільки стороною захисту не доведено, яким чином вони вказують на непричетність ОСОБА_7 до вчинених злочинів.

Доводи апелянта на те, що полісом № обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протокол огляду місці події від 28.05.2021 р., де слідчий описує ділянку місцевості та виявлення автомобіля, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, висновки судово-психіатричних експертиз не доводять факт вчинення кримінальних правопорушень саме ОСОБА_7 та не можуть бути доказом його причетності є безпідставними, оскільки дані докази є складовою усіх допустимих доказів та свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, при цьому вина обвинуваченого підтверджується іншими доказами в своїй сукупності.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд 1 інстанції урахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суспільну небезпечність скоєного, особу винного, який раніше судимий, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, яка його обтяжує, - рецидив злочинів, особу винного та його ставлення до вчиненого, розмір завданих матеріальних збитків, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованих статей, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене йому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3