В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену 11 липня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 від 03 травня 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем Луганської області, Старобільського району, с. Веселе, громадянином України, українцем, тимчасово ніде не працюючим, фактично проживаючим за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимим, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 9 квітня 2023 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи неподалік будинку №20 по вул.Українській в м.Ужгород, побачив на тротуарі мобільний телефон марки Nokia G21 TA 1418DS 4/64GB Duck фіолетового кольору номер який знаходився в телефоні НОМЕР_1 IMEI 1) НОМЕР_2 2) НОМЕР_3 . В цей час, в ОСОБА_4 виник протиправний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: вищевказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив , направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення , ОСОБА_4 скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає , шляхом вільного доступу взяв мобільний телефон , який знаходився на землі. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, та в подальшому використовував викрадений мобільний телефон у власних цілях . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 4780 грн.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

11.07.2023 року прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєст ру досудових розслідувань № 0000867 від 3.05.2023року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з однієї сторони (далі - прокурор), та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі - обвинувачений), з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України добровільно, тобто , укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості (далі - Угода).

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в пред`явленому обсязі у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75, 104 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди та наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості вказала на те, що обвинувачений раніше не судимий та зазначила, про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і надання ним згоди на звільнення від відбування покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75, 104 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, з застосуванням ст. 75, 104 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим не заперечує про що надано відповідні заяви прокурором від потерпілої в судовому засіданні.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття, що є пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст.66 КК України.

Обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що характеризують особу ОСОБА_4 , який ніде не працює, не навчається, характеризується посередньо, раніше не судимий.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Частина перша ст.75 КК України визначає: якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання узгоджене сторонами, а саме передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 104 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Згідно до ч.2 ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Разом із цим, суд з врахуванням фактичних обставин справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому покарання пов`язане з позбавленням волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75, 104 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів. Суд вбачає за належне визначити йому узгоджену міру покарання в угоді та в порядку ч.3 ст. 75 та ст. 104 КК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому термін іспитового строку два роки та на підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 , обраний згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 2 червня 2023року у виді домашнього арешту -скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за судову товарознавчу експертизу, що проведена Закарпатським НДЕКЦ МВС України, від 17.05.2023р. складають 1195 гривень 00 копійок.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 100, 104, 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 липня 2023 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000867 від 03 травня 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року справа № 308/8652/23 відносно ОСОБА_4 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи: товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/4508-ТВ від 17.05.2023 року в розмірі 1195,00 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Nokia G21» фіолетового кольору вважати повернутим власнику - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1