УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 Справа №607/5515/23
провадження № 1-кп/607/1309/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінального провадження за №0000258 від 03.03.2023, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Шманьківці Чортківського району Тернопільської області, громадянин України, адреса місця реєстрацій та проживання: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працює, є особою з інвалідністю другої групи, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується зокрема у тому, що в березні 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у нього за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел на вчинення пособництва у виготовленні невстановленою особою підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не спеціалізованим способом та не підприємством, яке повинно здійснювати його випуск, шляхом надання ним засобів, а саме: паспортних даних, зразку підпису, фотокартки та грошових коштів в сумі 7 200 грн., з метою подальшого використання зазначеного підробленого посвідчення водія при керуванні транспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , у березні 2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, через соціальну мережу «Viber» відшукав невстановлену особу, яка повідомила йому, що за грошові в сумі 7 200 грн. допоможе виготовити та видати посвідчення водія для отримання права керування транспортними засобами, порядок і обов`язковість проходження яких, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» № 340 від 08.05.1993 та наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія» від 07.12.2009 № 515 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2010 за №72/17367.

На зазначену пропозицію ОСОБА_3 погодився і за допомогою інтернет - меседжеру «Viber» невстановленій досудовим розслідуванням особі надав свої паспортні дані, зразок підпису та цифрову фотографію анфасу його обличчя, які невстановленою особою використано під час виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.07.2021 на ім`я ОСОБА_3 .

У червні 2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 прийшов у невідоме відділення «Нової Пошти», оплатив за посилку грошові кошти в сумі 7 200 грн. та отримав зазначене підроблене посвідчення водія, яке в подальшому використовував до 10:30 год 02.03.2023 з метою керування транспортним засобом - легковим автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «GOLF», д.н.з. НОМЕР_2 .

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підроблені посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Дав суду показання про те, що дійсно все відбулось так, як зазначено в обвинувальному акті; розкаюється у вчиненому, більше такого вчиняти не буде.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 під судового розгляду заявив усне клопотання про закриття щодо нього кримінального провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

На запитання суду пояснив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка є не реабілітуючою, а також наслідки прийняття судом такого рішення.

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, зазначивши, що дійсно ОСОБА_3 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, крім того є особою з інвалідністю та позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (ст. 45 КК України).

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, та яке не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Шкода чи збитки даним кримінальним правопорушенням не завдана.

Як вбачається з вимоги № 3097 від 13.03.2023 ОСОБА_3 раніше кримінальних правопорушень не вчиняв.

Він, як встановлено під час судового розгляду, після вчинення кримінального проступку щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Крім цього, є особою з інвалідністю другої групи довічно.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, оскільки судовим розглядом встановлено необхідні для прийняття такого рішення обставини, передбачені вказаною статтею КК України.

Відповідно, кримінальне провадження стосовно обвинуваченого в цій частині (ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України) підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372, 392, 395 КПК України, статтями 44, 49, 358 КК України, суд,

постановив:

звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього в цій частині - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1