Справа № 369/9741/23
Провадження № 1-кп/369/2025/23
В И Р О К

іменем України

18.09.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001316 від 15 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Овруцького району Житомирської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працює не офіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

У зв`язку з військовою агресією російської Федерації Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває до цього часу.

Таким чином, під час дії воєнного стану на території України ОСОБА_4 14 травня 2023 року, близько 22 год. 15 хв., проходив на вулиці повз будинок АДРЕСА_3 , де біля третього під`їзду на лавочці помітив мобільний телефон торгової марки «Apple» лінійки «iPhone 14 MPUF3PX, НОМЕР_1 , 128 GB», залишений ОСОБА_5 та у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, 14 травня 2023 року близько 22 год. 22 хв., реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до кінця, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном торгової марки «Apple» лінійки «iPhone 14 MPUF3PX, А2882, 128 GB», вартістю 30239,10 гривень. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду у розмірі 30239,10 гривень.

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив це кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та запевнював, що в подальшому подібного не вчинятиме, оскільки висновки для себе зробив та відшкодував потерпілому вартість телефону.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. При цьому, надіслав до суду заяву та клопотання, в яких просив проводити судовий розгляд за його відсутності, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, цивільний позов заявляти не буде, стосовно міри покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, враховуючи заяву потерпілого про розгляд справи за його відсутності та відсутність претензій до обвинуваченого, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого в умовах воєнного стану, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше не судимий, працює не офіційно, неодружений, вартість майна, викрадення якого вчинив ОСОБА_4 , а саме на суму 30239,10 грн та яке фактично було повернуто потерпілому про що свідчить заява про відсутність претензій до обвинуваченого, у зв`язку з відшкодуванням збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, готовності нести відповідальність за вчинене та вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 , положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який обрано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 строком до 23 липня 2023 року (включно), скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який обрано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 строком до 23 липня 2023 року (включно), скасувати.

Речові докази:

- DVD-R диск марки «ALЕRUS» 4.7 gb/120 min., з написом рукописного тексту «Воскресенський», на якому знаходиться відеозапис із камер відео спостереження розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , на якому фільмується факт крадіжки вчиненої ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах справи залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1