Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/31/22
Провадження № 1-кс/553/115/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06.06.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави :

головуючого слідчої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтаві заяву судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, та ОСОБА_5 за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, посилаючись на те, що оскільки суддею ОСОБА_3 було ухвалено вирок та затверджено угоду про визнання винуватості відносно одного із обвинувачених - ОСОБА_6 , справа № 553/1236/23, вказане процесуальне рішення, на думку заявника, стосується кримінального провадження № 0000347 від 02.10.2019 року. Поряд з цим, в заяві про самовідвід вказувалось, що не залежно від результату розгляду кримінального провадження, до якого дійде наявний склад суду, за наведених вище обставин, як у однієї, так і у іншої сторони, а також громадськості можуть виникнути сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 при постановленні відповідного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню ( справа № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК, України та ОСОБА_5 за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України).

В судове засідання заявник та інші учасники судового провадження не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання даної заяви, проте їх неявка не перешкодає розгляду даної заяви в судовому засіданні.

Суд дослідивши матеріали заяви приходить до висновку про безпідставність обставин викладених у заяві, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Перевіривши надані суду документи, а саме заяву про самовідвід, судом встановлено наступне.

З тексту зазначеної заяви вбачається, що на розгляді судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, та ОСОБА_5 за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, що підтверджується обліково - статистичними даними комп`ютерної програми документообігу суду КП Д-3.

Також в заяві зазначено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.05. 2023 року виділено в окреме провадження в копіях матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 310 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 12.05.2023 року, присвоївши виділеному кримінальному провадженню окремий унікальний номер та номер провадження, визначивши при цьому, в порядку ст. 35 КПК України склад суду, який має розглядати дане виділене кримінальне провадження. При цьому заявником у своїй заяві не конкретизовано, з якого саме кримінального провадження (його номера, унікального номера справи) було виділено зазначені матеріали.

Як зазначено в заяві заявником, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 17.05.2023 року, визначено головуючим суддею ОСОБА_3 , але в якій справі було визначено даний склад суду є незрозумілим.

Крім того, в заяві вказано, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 22.05.2023 року (головуючий суддя ОСОБА_3 ) угоду про визнання винуватості від 12.05.2023 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органів, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління за додержанням законів Національної поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим - ОСОБА_6 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 було затверджено. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 310 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.2 ст. 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Визначено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 15.07.2021 року, з моменту його затримання. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Як підставу для самовідводу заявником - суддею ОСОБА_3 вказано те, що оскільки ним було ухвалено вирок та затверджено угоду про визнання винуватості відносно одного із обвинувачених - ОСОБА_6 , справа № 553/1236/23, вказане процесуальне рішення напрямку стосується кримінального провадження № 0000347 від 02.10.2019 року, а тому незалежно від результату розгляду кримінального провадження, до якого дійде наявний склад суд, за наведених вище обставин, як у однієї, так і у іншої сторони, а також у громадськості можуть виникнути сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 при постановленні відповідного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню ( справа №553/31/22) відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України.

Таким чином, з огляду на зміст даної заяви про самовідвід вбачається, що підставою для самовідводу судді ОСОБА_3 є здійснення ним розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , яке було виділено в окреме провадження ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.05.2023 року, яку останній подав з метою забезпечення безстороннього і об`єктивного вирішення справи у суді та задля недопущення виникнення сумнівів в учасників справи щодо неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи ( справа № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК, України та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України).

При цьому будь-яких процесуальних документів чи інших документів на підтвердження підстав для самовідводу заявником не додано.

Так, у відповідності до ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

За вимогами ч.5 ст.81 КПК України, заявлений відвід повинен бути вмотивований.

З огляду на зміст заяви про самовідвід та підстав для самовідводу, зазначених суддею ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про її безпідсиавність та необгрунтованість, за наступних обставин.

Суд насамеперед зазначає, що обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними, із ствердженням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як вбачається з поданих до суду документів, суддею ОСОБА_3 не приєднано жодних доказів на підтвердження обставин, які були покладені ним в основу заяви про самовідвід.

Так, в матеріалах заяви відсутній протокол авторозподілу кримінального провадження № 553/31/22, а тому встановити період часу, з якого дане кримінальне провадження перебуває в провадженні судді ОСОБА_3 , є неможливиим, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити як тривалість його судового розгляду так і об`єктивні дані з приводу того, на якій стадії судового розгляду дане кримінаьне провадження перебуває на разі.

В свою чергу заявник - суддя ОСОБА_3 даної інформації в своїй заяві також не зазначає, незважаючи на те, що дані фактичні обставини мають суттєве значення для її вирішення.

Разом з цим, суддею не вказано і обсяг та перелік процесуальних дій, проведених ним в рамках кримінального провадження № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з якого і були виділені матераіли в копіях відносно ОСОБА_6 разом з угодою про визнання винуватості, оскільки дані обставини мали суттєве та вирішальне значення і для розгляду ним же угоди про визнання винуватості, шляхом постановлення вироку відносно ОСОБА_6 ..

Проте, з огляду на встановлені судом обставини, вбачається, що при розгляді та затвердженні вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором Полтавської обалсної прокуратури - ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 , суддя ОСОБА_3 не вбачав процесуальних підстав для свого самовідводу та постановив вирок, не зважаючи на ту обставину, що в його провадженні вже перебувало кримінальне провадження № 553/31/22 (провадження № 1 - кп/553/68/2023) відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та напевно відносно ОСОБА_6 , матеріали стосовно якого і були виділені для розгляду вказаної угоди, а також, не зважаючи на те, що виділені матеріали відносно ОСОБА_6 були розподілені саме судді ОСОБА_3 в порушення вимог ухвали від 17.05.2023 року, прийнятої під його ж головуванням, якою було передбачено визначення іншого складк суду, в порядку ст. 35 КПК України, який мав розглядати виділене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 ..

Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини, вбачається, що заявником в своїй заяві про самовідвід не наведено конкретних обставин, які викликають саме обгрунтовані сумніви в його неупередженості та об`єктивності, як судді, під час безпосереднього розгляду кримінального провадження № 0000347 від 02.10.2019 року, як і не надано правову оцінку своїх дій щодо можливого затвердження одним і тим же складом суду, який розглядав основне (первісне кримніальне провадження) та угоду про визнання винуватості, укладену прокурором з обвинуваченим ОСОБА_6 , виділену з основного кримінального провадження.

В свою чергу, заявником суддею ОСОБА_3 в своїй заяві про самовідвід не зазначено, які саме фактичні обставини були досліджені ним під час затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, котрі є тотожними до фактичних обставин основного кримінального провадження, що наразі унеможливлює його подальшу участь в основному (першочерговому) кримінальному провадженні та, за наявності яких, він підлягає відстороненню (відводу) від даної справи.

Без наявності процесуальних підстав для самовідводу заяву про самовідвід можливо розцінювати, як факт самоусунення судді від здійснення правосуддя, враховуючи тривалі строки перебування вказаного кримінального провадження № 0000347 від 02.10.2019 року в провадженні суду та безпосередньо судді ОСОБА_3 , а саме з 02.10.2019 року до цього часу, тобто 3,5 роки, що є неприпустимим в розумінні дотримання суддею в своїй професійній діяльності високих стандартів судочинства, та відповідно порушення яких можуть негативно впливати на авторитет судової влади і зменшення довіри до суду.

Зазначення заявником мотивів самовідводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, які належними доказами не підтверджені, не є процесуальними підставами для самовідводу.

У відповідності до ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Розглядаючи питання довіри до судді, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», згідно з якими в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Безумовно незалежність і безсторонність суду, встановленого законом, є однією з головних ознак справедливого правосуддя, що, зокрема, закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Натомість, перевірка таких ознак та обставин під час розгляду заяви про відвід стосується саме слідчого судді, судді, який здійснює судове провадження одноособово або одного, кількох або усіх суддів, які здійснюють судове провадження колегіально.

З наведеного можна зробити висновок, що відводу (самовідводу) підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Під час розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 не знайшли підтвердження факти та підстави заявленого самовідводу, який фактично заявлений з формальних підстав, а саме в зв`язку зі здійсненням розгляду виділеного головуючим суддею ОСОБА_3 , з основного провадження № 553/31/22 за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, в окреме провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 310 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 12.05.2023 року, що на хибну думку заявника унеможливлює його участь у розгляді основного кримінального провадження, яке перебуває на розгляді у останнього.

Матеріали заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 не містять жодних письмових доказів на підтвердження існування фактів, про які зазначено у заяві про самовідвід, що унеможливлює суд встановити їх дійсність та належність, та відповідно вказує про те, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 81 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 553/31/22 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України, та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 306 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1