Справа № 738/515/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/580/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Одеса, проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 12.11.2020 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на підставі ст.81 КК України.

Місцевий суд вказав на відсутність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від покарання, так як останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що місцевий суд формально підійшов до дослідження даних про його особу. Зазначив, що він був працевлаштований нічним днювальним. Також вказав, що стягнення у нього були за наявність мобільного телефону. Просив врахувати незадовільний стан його здоров`я.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів справи слідує, що вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 листопада 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки (а.с.п.12-15).

Згідно з ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року вищевказаний вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін (а.с.п.16-22).

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислюється з 21.07.2020 р.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Дослідивши дані, що характеризують особу засудженого, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» від 12 квітня 2023 року, засуджений ОСОБА_5 перебуває в місцях позбавлення волі з 22 липня 2020 року.

За час перебування в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» допускав порушення режиму утримання, а саме за зберігання забороненого предмету (телефону) 31 серпня 2020 року отримав стягнення у вигляді попередження, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 18 травня 2021 року, за час відбування покарання характеризується негативно, під контролем дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує. 02 вересня 2021 року за зберігання забороненого предмету (wifi-роутера) отримав стягнення у вигляді догани, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, з 06 вересня 2021 року по 12 квітня 2022 року перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання. Після розподілу з дільниці КДіР бажання працевлаштуватися не виявляв. На підставі поданої засудженим письмової заяви з 28.10.2021 року по 03.04.2023 року виконував обов`язки нічного днювального відділення СПС №4, до своїх обов`язків ставився посередньо, заохочень не мав, на даний час не працевлаштований. Згідно з графіком залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до робіт ставиться задовільно, порушень вимог пожежної безпеки не допускає, намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує, з представниками адміністрації ввічливий та чемний, на зроблені йому зауваження реагує правильно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості, до негативних вчинків інших засуджених ставиться байдуже, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, бере участь у реалізації програм диференційованого впливу на засуджених «духовне відродження», заходи, передбачені планом вказаної програми, намагається виконувати (а.с.п.25-26).

Згідно з довідкою від 12 квітня 2023 року, наданою помічником начальника (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 на підставі поданої ним заяви з 24 жовтня 2021 року по 11 квітня 2023 року був залучений до суспільно корисної праці на громадських засадах без оплати праці у рахунок двогодинних відпрацювань, виконував обов`язки нічного днювального відділення №4 (а.с.п.24).

Як убачається з довідки №140/ЗС-23 від 12 квітня 2023 року, наданої в.о. директора Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (91)» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в установі до суспільно корисної праці на підприємстві установи не залучався (а.с.п.23).

Згідно з Постановою №31, протоколу № 12 від 29 травня 2023 року засідання Спостережної комісії Менської міської ради, постановлено рішення, що застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, передбаченої статтею 81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним (а.с.п.47).

У Довідці про стягнення та заохочення засудженого зазначено, що у ОСОБА_5 наявні: два стягнення, заохочень немає (а.с.п.4).

Отже, з матеріалів судового провадження слідує, що поведінка ОСОБА_5 не завжди була сумлінною, оскільки останній вимог встановленого порядку відбування покарання дотримується під контролем, за зберігання забороненого предмету отримав стягнення, з 06.09.2021 року по 12.04.2022 року перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання, з 28.10.2021 року до 03.04.2023 року виконував обов`язки нічного днювального відділення СПС №4, до обов`язків ставився посередньо, при цьому жодного разу не заохочувався.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що позитивна динаміка у поведінці засудженого може свідчити, що він стає на шлях виправлення. Однак не може стверджувати, що він за увесь період відбування покарання повністю довів своє виправлення, а його ставлення до праці та поведінка свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, місцевий суд належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови у його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.406, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4