Провадження № 1-кп/522/1432/23
УХВАЛА

04 вересня 2023 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст.27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст. 189, ч.4 ст. 190 КК України, з об`єднаним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст.27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст. 189, ч.4 ст. 190 КК України, з об`єднаним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого судді у справі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що справа розглядається судом тривалий час. По незалежним від суду обставинам, склад колегії суддів неодноразово змінювався, окрім головуючого судді ОСОБА_1 . При кожній зміні складу суду, справа починалася слухатися спочатку, два рази, дослідження доказів сторони обвинувачення практично було закінчено, та головуючим у справі практично була сформована думка про належність і допустимість доказів сторони обвинувачення, та їх достатності для ухвалення обвинувального вироку суду. При таких обставинах головуючий суддя ОСОБА_1 не може далі брати участь у розгляді справи, оскільки у сторони захисту сформувався сумнів у неупередженості головуючого у справі. Ті ж самі підстави стосуються і суддів учасників колегії - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримали заяву про відвід та просили її задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не заперечували проти задоволення заяви.

Прокурор просив розглянути дану заяву на розсуд суду.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого слідчого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Як встановлено з заяви про відвід, у сторони захисту сформувався сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_1 та суддів учасникі колегії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що полягає в обізнаності колегії суддів про об`єм доказів сторони обвинувачення, обізнаності змісту доказів сторони обвинувачення, неодноразовій оцінці головуючим належності та допустимості доказів сторони обвинувачення.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Таким чином, сумніви заявників щодо неупередженого розгляду кримінального провадження головуючим суддею та сумнівів щодо прийняття за результатом його розгляду обґрунтованого, вмотивованого та законного рішення, мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені статтями 75-76 КПК.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Не зважаючи на те, що поведінка судді не викликає об`єктивних побоювань щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача, однак може бути пов`язана з питанням особистих переконань.

При цьому суд вважає, що у разі не задоволення заявленого відводу та розгляду колегією суддів по суті незалежно від прийнятого рішення, сторона, яка звернулась з відповідним клопотанням та інші учасники кримінального провадження, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення колегії суддів, є наслідком їх упередженості.

В судовому засіданні встановлено, що у заявників є сумніви щодо об`єктивного відправлення правосуддя у вказаній справі головуючим суддею, та суддями учасниками колегії, а тому колегія суддів, враховуючи, що «інститут відводу» покликаний ліквідувати найменший сумнів у відправленні суддею правосуддя, навіть якщо сумніви є безпідставними, оскільки тут є головним «публічний інтерес», з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності головуючого у стороннього спостерігача, приходить до висновку, що заява про відвід головуючого ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ті ж самі підстави стосуються і суддів учасників колегії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст.27, ч.3 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189, ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.5 ст. 186 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.3 ст. 189, ч.4 ст. 190 КК України, з об`єднаним кримінальним провадженням відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, згідно ст. 35 КПК України передати до автоматизованої системи документообігу суду для визначення нового складу суду.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2