Номер провадження: 11-сс/813/809/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах захисту ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2023року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Черкаської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуває у декретній відпустці на посаді юриста у ТОВ «УКРМЕЖБУД», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209КК України у кримінальному провадженні №0001094 від 24.06.2020 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування відносно підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2023року було частково задоволено клопотання слідчого та відносно підозрюваної ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 2981 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8001004 (вісім мільйонів одна тисяча чотири) гривні строком до 26.04.2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що:

- клопотання слідчого не відповідає вимогам КПК України, оскільки у ньому взагалі не зазначені обставини, які обумовлюють необхідність зміни відносно підозрюваної запобіжного заходу;

- нових обставин, які б вказували на порушення підозрюваною покладених на неї обов`язків попередньою ухвалою слідчого судді, слідчим у клопотанні не наведено;

- ризики, заявлені прокурором відсутні, а нові ризики не з`явились, а сума застави є значно великою для підозрюваної та непомірною для її родини.

Також адвокат зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги того, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання, виховує чотирьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнень та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Зазначені вимоги суд першої інстанції не виконав, оскільки в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не навів переконливі мотиви для необхідності застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно матеріалів провадження, СУ ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001094 від 24.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 209 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено організовану групу осіб, до кола якої ймовірно входили ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші особи, діяльність якої була спрямована на здобуття незаконного прибутку (збагачення) через реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості та земельні ділянки, що прямо або опосередковано були власністю держави та територіальних громад, за підконтрольними співучасникам особами в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі ДРРП) на підставі підроблених документів, що підтверджують наявність у таких осіб відповідних майнових прав або на підставі реальних документів, що слугували підставою для набуття права власності, виданню, підписанню та посвідченню яких слугували підроблені документи, з подальшим їх використанням третіми (підконтрольними) особами, шляхом вчинення правочинів з майном та використання останнього у господарській діяльності підконтрольних підприємств за декількома схемами, викладеними у письмовому вигляді у клопотанні.

ОСОБА_8 відведено роль співорганізатора, якою передбачалось:

- координація дії виконавців та інших осіб, якими, в інтересах організованої групи вчинялись кримінальні правопорушення, хоча до її складу вони не входили;

- підшукання, налагодження взаємозв`язку та звернення за фактичною відсутністю заявників до державних реєстраторів речових прав;

- тактичне керування злочинною діяльністю організованої групи на певних етапах, під час реалізації конкретних схем злочинної діяльності.

Окрім виконання загальних функцій ОСОБА_8 , на окремих етапах підготовки та вчинення кримінальних правопорушень, виконувала й інші функції характерні для виконавця у зв`язку з чим, у різні проміжки часу діяльності організованої групи вчиняла дії необхідні для реалізації кожної окремої схеми злочинної діяльності та досягнення злочинного результату.

Група мала стійкий характер, довготривалий період існування, високий ступінь організованості, підпорядкування всіх її учасників ОСОБА_9 , та на окремих етапах ОСОБА_8 , відрізнялась чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, використанням високоякісних засобів вчинення правопорушень, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій, а також наявністю чіткої ієрархії між учасниками злочинної групи.

Для прикриття злочинної діяльності та перешкоджанню її можливому викриттю правоохоронними органами, ОСОБА_9 , будучи депутатом Одеської обласної ради, уникав та мінімізував особисту участь у активних діях учасників угруповання пов`язаних з особистою взаємодією з особами, уповноваженими на прийняття юридично значущих рішень щодо предметів злочинів, надаючи вказівки та контролюючи процес вчинення злочинів через ОСОБА_8 . Переважно здійснював зустрічі з, ключовими на його думками особами, за допомогою яких реалізовував схеми злочинної діяльності, яким, у свою чергу, не було відомо про злочинні наміри останнього, у спеціально пристосованому для цього місці, захищеному від можливого стороннього спостереження. Виключив спілкування з підставними особами, які залучались до злочинної діяльності іншими співучасниками. За необхідності забезпечував знищення (приховання) доказів злочинної діяльності групи, які зберігались у опосередковано підконтрольних йому місцях.

За версією слідства, у такому складі та за такими схемами, співучасники ймовірно організували та вчинили у період з 2019 по 2023 рік шахрайським шляхом, з підробленням та використанням підроблених документів придбання права на 78 земельних ділянок сільськогосподарського призначення розташованих на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського (з 19.07.2020Роздільнянського) району Одеської області загальною площею 271 га та удавані об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , до складу яких увійшло нерухоме майно бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою: АДРЕСА_4 , внаслідок чого незаконно придбали права користування і володіння земельною ділянкою площею 0,208 га, спричинивши тим самим шкоду державі та територіальній громаді на загальну суму 24 588 414,68 гривень.

За вищевикладених обставин, 25.02.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України.

Разом з тим, 28.02.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси застосовано запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком до 21.03.2023 року, включно, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що становить 2 013 000 (два мільйони тринадцять тисяч) гривень, із покладення на підозрювану обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

01.03.2023 року підозрювану ОСОБА_8 було звільнено з під-варти у зв`язку із зарахуванням на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області грошових коштів у розмірі визначеною слідчим суддею застави як альтернативного запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_8 , у зв`язку з чим на останню було покладено зазначені процесуальні обов`язки.

Надалі, 21.04.2023 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_8 до 21.06.2023 року.

В подальшому, 28.04.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація та виконання придбання права на чуже майно, шляхом обману (шахрайства), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, у великих та особливо великих розмірах організованою групою;

- ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація підроблення офіційних документів, які видаються та посвідчуються підприємством, установою, які мать право видавати, посвідчувати такі документи, і які надають права, з метою використання їх іншою особою, вчинене повторно, організованою групою;

- ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація використання завідомо підробленого документу, організованою групою;

- ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене організованою групою;

- ч. 3 ст. 209 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинене організованою групою у великому розмірі.

Крім того, того ж дня ОСОБА_8 органом досудового розслідування затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Враховуючи, що підозрюваній ОСОБА_8 28.04.2023 року повідомлено про зміну та повідомлено про нову підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі організованої злочинної групи, у котрій підозрювана ймовірно відігравала роль співорганізатора, на думку сторони обвинувачення, ризики передбачені ст. 177 КПК України збільшилися, тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею в ухвалі зазначено, що стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана з метою уникнення можливих негативних наслідків кримінально-правового характеру може вжити заходів щодо знищення інформації, яка міститься в інших невстановлених органом досудового розслідування речах та документах, що суттєво ускладнить забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, а саме слідчий суддя прийняв до уваги дані протоколу про результати негласних слідчих (розшукових) дій від 17.02.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 в ході телефонної розмови із ОСОБА_12 , надавала останній вказівки щодо видалення, тобто фактичного знищення листувань, що ймовірно могли містити інформацію, яка має важливе значення для встановлення фактичних обставин ймовірного вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя врахував існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваної на свідків.

Також слідчий суддя врахував твердження прокурора у судовому засідання про те, що підозрювана при проведення санкціонованих обшуків за місцем проживання ОСОБА_8 , відзначалася зухвалою поведінкою, що виражалася у приховуванні останньою мобільних телефонів, затребуваних органом досудового розслідування, а також підозрювана вчиняла опір при здійснення спроб повідомлення останньої про зміну раніше повідомленої підозри. Наведені обставини у своїй сукупності, на думку слідчого судді, свідчать про існування в рамках такого кримінального провадження також ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином.

Саме дані обставини, з урахуванням зміненої підозри стали підставою для зміни підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою із визначенням застави в сумі 8001004 гривні.

Апеляційний суд повністю із такими висновками слідчого судді погодитись не може.

Так, апеляційний суд погоджується про наявність підстави для зміни запобіжного заходу на більш суворий з огляду на збільшення обсягу підозри.

Разом з цим, апеляційний суд дійшов висновку підстав для обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (1); особиста порука (2); застава (3); домашній арешт (4); тримання під вартою (5).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (1); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (2); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (3); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (4); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (5).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів видно, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» з визначенням застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі, що складає 2 013 000 гривень.

01.03.2023 року, реалізуючи своє право на внесення застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації внесені кошти в рахунок застави ОСОБА_8 .

Надалі, 21.04.2023 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно підозрюваної ОСОБА_8 продовжено до 21.06.2023 року та на момент звернення слідчим із клопотанням про зміну запобіжного заходу, відносно ОСОБА_8 діяв запобіжний захід у виді застави.

Натомість, при вирішенні питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя посилався на те, що з протоколу про результати негласних слідчих (розшукових) дій від 17.02.2023 року, вбачається, що ОСОБА_8 в ході телефонної розмови із ОСОБА_12 , надавала останній вказівки щодо видалення, тобто фактичного знищення листувань, що ймовірно могли містити інформацію, яка має важливе значення для встановлення фактичних обставин ймовірного вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд вважає такий висновок слідчого судді та посилання прокурора на наявність в цьому випадку ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, хибним, оскільки телефонна розмова між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 відбувалась до оголошення підозри та застосування до ОСОБА_8 28.02.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.03.2023 року із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що становить 2013000 грн., із покладення на підозрювану обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та порушення нею в цей період таких обов`язків.

При цьому, при перевірці обґрунтованості клопотання слідчого, апеляційним судом встановлено наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до наданих матеріалів провадження, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебуває у декретній відпустці на посаді юриста у ТОВ «УКРМЕЖБУД», раніше не судима.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону врахував при постановленні ухвали, однак, на думку апеляційного суду, запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим, з урахуванням даних про особу підозрюваної.

Так, згідно з положеннями ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК Українина даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами, якими є: протокол допиту у якості свідка державного реєстратора ОСОБА_13 ; протокол проведення пред`явлення для впізнання зі свідком ОСОБА_13 в ході якого остання впізнала ОСОБА_8 , як особу яка надавала документи для проведення реєстраційних дій по земельним ділянкам; протокол допитів у якості свідків депутатів Цебриківської селищної ради ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших депутатів; протокол обшуку за місцем мешкання державного реєстратора ОСОБА_13 ; телефон із фото паспортів, підроблених витягів з рішень, таблиці із даними всіх земельних ділянок; заяви без підписів про реєстрацію прав власності на 48 земельні ділянки до статутного капіталу; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; допити фермера ОСОБА_17 , який викорчовував сад, депутатів сільради, які вказують на ОСОБА_9 , як на особу яка обробляла земельні ділянки; акт прийому-передачі нерухомого майна 20.01.2020 року; акт готовності об`єкта до експлуатації від 14.05.2010 за № 536 на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо прийняття нібито до експлуатації нежитлових приміщень загальною площею 573,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; нотаріальна довіреність ОСОБА_12 на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на розпорядження всім майном; нотаріальна довіреність ОСОБА_18 на ОСОБА_8 на розпорядження всім майном; довідка ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» від 11.12.2019 за № 211115 про проведення поточної інвентаризації нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3 , які нібито побудовані до 05.08.1992 року; технічний паспорт від 17.12.2019 на нежитлові приміщення загальною площею 573,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , який нібито виготовлений ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» на ім`я ОСОБА_18 ; лист ДІАМУ від 23.05.2022; договір оренди від 11.06.2019 між АПТ Укрпошта та ФОП ОСОБА_19 , протокол допиту ОСОБА_19 ; лист Затоківської с/р від 24.06.2020; договір оренди земельної ділянки між ПАТ УКРПОШТА та Затоківською с/р; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_20 ; протокол затримання від 28.04.2023 року, згідно якого під час затримання у підозрюваної при особистому обшуку відшукано оригінали актів прийому передачі нежитлових приміщень в смт Затока до статутного капіталу від 20.01.2020 та оригінал договору про продаж частки в статутному капіталі ОСОБА_18 та інші матеріали кримінального провадження у сукупності.

На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, на даній стадії досудового розслідування підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, про що зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Натомість, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (заява N 38717/04) (п. 29-30), національні органи влади не надали належного обґрунтування для виправдання позбавлення заявника свободи, яке відповідно вважається свавільним, оскільки не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_8 має можливість спілкуватись з іншими особами, які на теперішній час не допитані у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей та документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, впливати на свідків, які на теперішній час не допитані в ході досудового розслідування, оскільки доказів незаконного впливу підозрюваного на учасників провадження або наявність в нього можливості знищення або спотворення, стороною обвинувачення не надано.

Також, зміна підозри та збільшення обсягу обвинувачення, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак є підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий, ніж застава.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 3 ст. 176 КПК України, а також на те, що підозрювана має постійне місце проживання, одружена, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу виді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи надані захисником дані щодо особи підозрюваної, а також те, що остання раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, апеляційний суд вважає, що встановленим ризикам можливо запобігти застосуванням до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При застосуванні саме такого виду запобіжного заходу апеляційний суд враховує наявність наступних ризиків:

- ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється, у тому числі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною (позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна), є наявним ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження;

- ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме суд враховує те, що ОСОБА_8 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене організованою групою; використання завідомо підробленого документу, вчиненого організованою групою, а відтак, є достатні підстави вважати, що підозрювана з метою уникнення можливих негативних наслідків кримінально-правового характеру може вжити заходів щодо знищення інформації, яка міститься в інших невстановлених органом досудового розслідування речах та документах, що суттєво ускладнить забезпечення досягнення завдань кримінального провадження. В зв`язку з викладеним, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України в рамках означеного кримінального провадження також є актуальним;

- ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме суд приходить до висновку про існування ризику незаконного впливу підозрюваної на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження;

- ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_8 вчиняла опір при здійснення спроб повідомлення їй про зміну раніше повідомленої підозри.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що прокурор з таким висновком слідчого судді погодився та його не оскаржив.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, разом з тим, прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, оскільки він є достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах захисту підозрюваної ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2023 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України у кримінальному провадженні №0001094 від 24.06.2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 , про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0001094 від 24.06.2020 року задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати житло цілодобово, строком до 24.06.2023 року в межах строку досудового розлідування.

Звільнити підозрювану ОСОБА_8 з-під варти.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно неї може бути змінено на більш суворий та накладене грошове стягнення..

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрювану зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у виді домашнього арешту та контроль за її поведінкою покласти на начальника ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (за місцем проживання).

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 у виді домашнього арешту становить до 24.06.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для виконання в частині звільнення з під варти, слідчому, прокурору до відома, та начальнику ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання для виконання в частині контролю за виконанням домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4