Дата документу 01.09.2023Справа № 554/7963/23
У Х В А Л А

01 вересня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого-криміналіста відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000610 від 18 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 майно, зокрема ноутбук Lenovo в корпусі чорного кольору разом з дротом живлення, який поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104074; чотири мобільні телефони, які поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104075; ключі від будинку, які поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104083, шляхом позбавлення права розпоряджання, користування та відчуження.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 18 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактом замовного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 31 серпня 2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб.

31 серпня 2023 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

В той же день, в період часу з 14 год 35 хв по 15 год 29 хв, в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено ноутбук Lenovo в корпусі чорного кольору разом з дротом живлення, який поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104074; чотири мобільні телефони, які поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104075; ключі від будинку, які поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104083.

Постановою слідчої від 31 серпня 2023 року названі речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вилучені в ході проведення огляду речі мають значення речових доказів, можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення причетних до злочину осіб, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчою доведено, що вилучене 31 серпня 2023 року в ході проведення огляду в АДРЕСА_1 майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні, так як відповідає критеріям, визначеним положеннями ст. 98 КПК України, за наявності достатніх підстав вважати, що в ньому містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим підлягає арешту. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 майно, зокрема ноутбук Lenovo в корпусі чорного кольору разом з дротом живлення, який поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104074; чотири мобільні телефони, які поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104075; ключі від будинку, які поміщено до сейф-пакету НПУ № SUD 3104083, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6