справа № 439/806/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , Лукащука

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000342 від 08.10.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Львівської області, громадянина України, розлученого, із вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 08.10.2020 року близько 07.25 години, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухаючись ним проїжджою частиною автодороги сполученням « Броди-Пониковиця» у напрямку до с. Пониковиця Золочівського району Львівської області при проїзді ділянки 1100 м від м. Броди, в порушення вимог розділу 1п.1.5 ч.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КабінетуМіністрів України № 1306 від 10.10.2001 ( далі Правила дорожнього руху), « дії, або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків», розділу 2 п.2.3 ( підпункти «б», «д») Правил дорожнього руху, згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: « бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну», « не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», розділу 12п.12.3 Правил дорожнього руху « у разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди», діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не був достатньо уважний, не вибрав безпечну швидкість руху та не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, з моменту появи ви у полі його зору велосипеда, під керуванням ОСОБА_12 , що рухався попереду у попутньому напрямку , відносно напрямку руху автомобіля, керованого ОСОБА_6 і якого ОСОБА_6 об`єктивно був спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об» їзду велосипеда під керуванням ОСОБА_12 , внаслідок чого здійснив наїзд на останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи черепу, дифузними крововиливами в м`які оболонки головного мозку, закритих прямих переломів ребер, закритого перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки, що спричинили смерть ОСОБА_12 .. ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, як наслідок і не визнав цивільний позов та в судовому засіданні показав, що дійсно 08 жовтня 2020 року рухався своїм транспортним засобом марки « ВАЗ 2101» , із реєстраційним номером НОМЕР_1 проїжджою частиною автодороги сполученням « Броди-Пониковиця», у напрямку с. Пониковиця Золочівського району Львівської області, нікого не бачив по дорозі і бачити не міг (інших учасників руху), із-за того, що його освітила зустрічна машина своєю дальньою фарою, об`їзджав перепону і так вийшло, що збив людину на велосипеді ( зазначає, що велосипед без задньої фари та відблискових маячків на педалі), дана подія відбулась приблизно 07.15 годині. Дійсно не зупинився одразу, протягнув потерпілого з велосипедом, бо не хотів, щоб потерпілий впав ( розбило обвинуваченому лобове скло) і як наслідок - ще більше не зазнав травм. Вказує, що була темрява навкруги, нічого не видно - ніч. Зупинив транспортний засіб, що проїзджав повз і попросив водія викликати швидку потерпілому та поліцію. Пізніше приїхала швидка та поліція. Поліція здійснювала заміри та склала протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди, щось заміряли, чи правильно заміряли не знає, хоча зауважень і не робив.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченим, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами, які суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 08.11.2020 року йому зателефонувала мати ОСОБА_11 та повідомила, що його батька ОСОБА_12 збила машина і що останній в тяжкому стані лежить у лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих пошкоджень, під час аварії, ОСОБА_12 помер. Зазначив, що дійсно ОСОБА_6 приходив, питав про стан здоров`я батька чи потрібно здати кров та казав щось про страховку. Гроші та матеріальної допомоги не надав та не пропонував. На позовних вимогах наполягає в повному об`ємі. Просив призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим ОСОБА_12 близько двадцяти років, мають спільну дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 08.10.2022 року загиблий вранці поїхав на ровері на роботу, під час чого був збитий автомобілем, під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого був доставлений до реанімаційного відділення Бродівської ЦРЛ, пізніше до реанімаційного відділення м. Львів, де ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, від отриманних під час дорожньо транспортної пригоди тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 за весь цей час, а це приблизно два роки жодної допомоги не надав, ні матеріальної, ні моральної, своєї провини не визнає. Просила призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомила, що є матір`ю померлого ОСОБА_12 . Зранку 08.10.2020 року дізналась від слідчого, що її син, потрапив в дорожньо- транспортну пригоду, під час руху на велосипеді на роботу, та отримав тяжкі тілесні ушкодження, що його везуть до Бродівської ЦРЛ. Через декілька днів його перевели в реанімаційне відділення до м. Львів, де він від отриманих травм помер. ОСОБА_6 ні матеріальної ні будь-якої іншої допомоги не надав, прощення не просив, померлий був єдиним сином, який підтримував з нею щоденне спілкування, допомагав. На задоволенні цивільного позову наполягає в повному об`ємі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що приблизно два роки назад, тобто в жовтні 2020 року приблизно 0 07.40 був зупинений разом з водієм іншого вантажного автомобіля працівниками поліції на місці ДТП на автошляху Броди Пониковиця, в якості понятих, їм з іншим водієм, було роз`янено їх права та обов`язки і при них складено протокол огляду місця події, зі схемою, при них були здійснені заміри рулеткою, які вони перевіряли, після вчинення усіх замірів поліцією, розписалися разом з іншим водієм, ніхто зауважень, заперечень не робив, заміри були здійснені вірно. В судовому засіданні свідок вказав де саме знаходиться його підпис ( на кожній сторінці протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 жовтня 2020 року автодороги сполученням Броди Пониковиця. ОСОБА_6 вказав, як на особу водія, який наїхав на велосипедиста, який під складання схеми та протоколу сидів в своєму автомобілі ВАЗ.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що приблизно два роки назад в 2020 році восени, зранку, приблизно 07.15 -07.20 годині, були сутінки ( і не темно, і ще не день) їхав на роботу, на автошляху Броди Пониковиця його зупинив чоловік, який був в істериці, оскільки збив людину. Свідок зупинився та на прохання ОСОБА_6 викликав швидку допомогу. Зупинившись, пам`ятає автомобіль був з включеними дальними фарами, марки ВАЗ, капот та дах якого були зігнуті, голова збитої людини лежала на асфальті проїжджої частини, а тіло на узбіччі. ОСОБА_6 надавав медичну допомогу потерпілому. Також пояснив, що приймав участь в проведенні слідчого експеримента від 15 вересня 2021 року, під час якого було встановлено та витримано усі параметри відтворення: видимість по напрямку руху в той момент коли останній прибув на місце, приїхавши на місце тоді, свідок зазначає, ще прийшлось чекати коли стане світліше, бо під час виклику ним швидкої 08.10.2020 року були вже ранкові сутінки. Приймав участь статист, при якому ОСОБА_15 та поняті стояли на місці, а статист віддалявся з аркушем білого паперу і коли аркуш білого паперу переставало бути видно подавався сигнал і той зупинявся. Свій підпис під час судового засідання показав в протоколі проведення слідчого експерименту від 15.09.2021 року та зазначив, що в нікого не було ніяких заперечень чи зауважень до проведеного слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_16 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що є водієм « Бродівська АТП 14610», як і на момент вчинення даного кримінального правопорушення. В той день 08 жовтня 2020 року, як і в інші дні, був водієм по маршруту з с. Пониковиці до м. Броди Золочівського району приблизно о 07.13-07.14 , вже було видно ( сиріло), хоча дорога перетинає лісовий масив, рухався з ближнім світлом фар, розїзджався із багатьма зустрічними транспортними засобами. Прибув на автовокзал м. Броди 0 07.25-07.28 годині. Висадив людей, зачекав до 07.55 год. та із пасажирами виїхав по маршруту до м. Львів через с. Пониковиця. І під час руху у лісовому масиві за м. Броди на смузі руху до с. Пониковиця бачив легковий автомобіль бежевого кольору, службовий автомобіль поліції, поліцейських та осіб в цивільному. Зрозумів, що здійснюється оформлення ДТП, та поїхав по своєму маршруту. Видимість була хорошою, тому їхав з ближнім світлом, видимість була дальшою ніж досягало ближнє світло фар, більше ста метрів.Також в судовому засіданні підтвердив, що був учасником слідої дії, за наслідком якої було складено протокол проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2021 року, проведеного на автодорозі сполученням Броди-Пониковиця Золочівського району Львівської області за його участі та інших понятих, зауважень чи будь-яких виправлень ні в кого з учасників не було, вказавши під час судового розгляду на свій підпис у протоколі. Розповівши яким саме чином здійснювались вимірювання, на скільки пам`ятає то видимість по напрямку руху до м. Броди наступало із віддалі більш ніж 110 метрів.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 жовтня 2020 року автодороги сполученням Броди-Пониковиця та додатків до нього, відповідно до якого зафіксовано факт дорожньо-траспортної пригоди 08 жовтня 2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та її обставини, а саме огляд проведено 08 травня 2020 року з 07.40 хвилин до 10.00 години в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_14 .. Вид події наїзд транспортного засобу на велосипедиста, якого після ДТП забрали до медичного закладу.Огляд проводився за погодних умов: похмуро, без опадів, температура 12 градусів повітря. Напрямок проведення огляду Броди-Пониковиця. Асфальтнобетонне покриття сухе, чисте. Умови освітлення на даній ділянці шляху світла пора доби, не освітлюється. В ході огляду місця ДТП проведено відповідні заміри дорожньої обстановки та подано в схемі огляду місця події. На асфальтному покритті встановлено потертості транспортного засобу на дорозі, Присутні дорожній знак 5.45, кепка, велосипедне сідло, черевик. Автомобіль марки «ВАЗ 2101», з реєстраційним номером НОМЕР_1 та велосипед вітчизняного виробництва, зеленого кольору, на рамі наявні написи 542507 -08 опечатані ( а.с. 69-89).

Постановою про визнання предметів речовими доказами та доручення речових доказів до кримінального провадження від 08 жовтня 2020 року, якою автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», бежевого кольору, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1972 року випуску та номером рами НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та велосипед, зеленого кольору , без будь-яких написів на ньому із номером рами: НОМЕР_4 (а.с.90).

Розпискою ОСОБА_6 від 08.10.2020 року відповідно до якої транспортний засіб ВАЗ 2101 НОМЕР_1 буде зберігатись за адресою : м. Броди, вул. Перемоги, 7 ,Львівської області і зобов`язувався не ремонтувати, не відчужувати, не здійснювати відносно нього ремонтних ( відновлювальних) робіт та забезпечити безперешкодний доступ до транспортного засобу представників правоохоронних органів України, а також забезпечену можливість його огляду, при виникненні такої потреби правоохоронних органів України (а.с. 94).

Постановою про зміну місця зберігання речового доказу від 10.12.2020 року відповідно до якої змінено місце зберігання речового доказу - транспортний засіб ВАЗ 2101 НОМЕР_1 із території господарства за адресою: м. Броди, вул.. Броди.вул. Перемоги, 7, Львівської області передавши його зберігання на територію відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП Львівської області за адресою: м. Броди, майдан Свободи, 10, Львівської області. ( а.с.92).

Ухвалою Бродівського районного суду від 12 жовтня 2020 року якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно : автомобіль «ВАЗ-2101», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_1 , заборонивши власнику та іншим особам користуватися та розпоряджатися ним ( а.с. 94-95).

Висновком судово-медичної експертизи № 153/20 від 13.11.2020 згідно якої причиною смерті ОСОБА_12 була тупа поєднана травма у вигляді відкритої черепно мозкової травми із переломом кісток основи черепу, дифузними крововиливами в м`які оболонки головного мозку, закритих прямих переломів ребер, закритого перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки. Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 24836, смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 0 05.50 годині. При експертизі трупа виявлені : синці в ділянці верхньої повіки лівого ока,садна в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу, перелом кісток основи черепа з крововиливами в м`які мозкові оболонки , закриті прямі правосторонні переломи 3,4,5,6 ребер, закритий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки. Вказані ушкодження могли утворитись від контакту велосипедиста з транспортним засобом послідуючим падінням на тверду поверхню і відносяться:синці та садна до легких тілесних ушкоджень, переломи ребер та зовнішньої кісточки гомілки до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, черепно-мозкова травма тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. При експертизі виявлені морфологічні ознаки атеросклеротичної хвороби серця, яка в причинному зв`язку із смертю не знаходилась. В медичній карті стаціонарного хворого № 24836 даних етанолу в крові ОСОБА_12 немає ( а.с. 96-101);

Висновком експерта № 15/2/1576 від 16.11.2020 інженерно-транспортної експертизи по спеціальності Дослідження технічного стану транспортних засобів відповідно до якого на момент огляду гальмівної системи досліджувального велосипеда зеленого кольору знаходиться в стані повної відмови, по причині зміщеного та затиснутого заднього колеса та деформованої правої педалі приводу в напрямку справа на ліво відносно своєї осі. На момент огляду система рульового керування досліджувального велосипеда зеленого кольору знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції , передбачені конструкцією. На момент огляду велосипед зеленого кольору не обладнаний ліхтарем, боковими світловідбивачами оранжевого кольору на колесах та правій педалі приводу. Таким чином стан вказаного велосипеда на предмет обладнання світлоповертачами не відповідає вимога п.п. 6.2 та 6.6 а) чинних Правил дорожнього руху з умов керування ним в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості. Пошкодження та руйнування , які призвели до стану повної відмови гальмівної системи досліджуваного велосипеда утворились під час ДТП. Питання про те, чи мав технічну можливість велосипедист їх виявити перед виїздом чи під час експлуатації втрачає технічний зміст. Аналізуючи виявлені під час огляду і описані вище невідповідності системи освітлення вимогам чинних ПДР, дана експертиза вважає, що встановити час виникнення невідповідностей відносно моменту настання данної автопригоди не видається можливим, оскільки такі невідповідності могли бути і до моменту її настання.( 102-108);

Висновком експерта від 19.11.2020 року за № 15/2/1575 на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки « ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_5 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції , передбачені конструкцією. На момент огляду система рульового керування досліджуваного автомобіля марки « ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_5 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції , передбачені конструкцією. На момент огляду система освітлення досліджуваного автомобіля « ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_5 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції , передбачені конструкцією ( а.с. 109-115);

Висновком експерта судової транспортно-трасологічної експертизи від 03.12.2020 року за № 15/2/1577 зіткнення автомобіля марки «ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_5 та велосипеда зеленого кольору, відбулось на смузі, призначеній для руху в напрямку с. Пониковиця, на ділянці, що безпосередньо передує початку утворення сліду протертості транспортного засобу на дорозі, походу руху даного автомобіля ( детальніше див. схему до протоколу ОМП). В первинний момент зіткнення поздовжні осі автомобіля марки «ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_5 та велосипеда, зеленого кольору, одна відносно одної знаходились під кутом близьким 0 градусів ( а.с.116-122);

Протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 від 15.09.2021 з додатками (з показань якого встановлено якими була видимість та погодні умови на момент ДТП), під час якого було встановлено та витримано усі параметри відтворення: було проведено експеримент по встановленню видимості елементів дороги в момент , коли ОСОБА_15 був на вулиці біля автомобіля, що вчинив наїзд, його водія та постраждалого. Для цього свідок ОСОБА_15 та поняті стояли у місці вказаному ОСОБА_18 , а статист віддалявся по межі проїзної частини дороги та узбіччя у попутному із автомобілем напрямку з аркушем білого паперу в руках. Коли аркуш паперу зливався із дорогою і його переставало бути видно, статисту подавався сигнал і він зупинявся. Проведеними замірами встановлено, що видимість по напрямку руху до м. Броди наступає із віддалі 82,60 метрів.

Після цього відразу з участю учасників слідчої дії проведено слідчий експеримент по встановленню видимості велосипеда та контурів велосипедиста для цього статист у темному одязі із велосипедом, котрий був учасником ДТП під керуванням потерпілого ОСОБА_12 віддалявся по напрямку руху до м. Броди по межі проїзної частини дороги та узбіччя. В момент коли не стало видно контури велосипеда і велосипедиста статисту подавався сигнал - він зупинявся. Проведеними замірами встановлено, що видимість по напрямку руху до м. Броди наступає із віддалі 87,00 метрів.

В подальшому з метою визначення середньої швидкості руху велосипеда під керуванням особи чоловічої статі, віком приблизно 50 років на ділянці дороги по направленню руху до с. Пониковиця виділено відрізок дороги 30 метрів та здійснено заміри 6 спроб проїзду ( велосипед вітчизняного виробництва) даної ділянки з початком руху і зупинкою руху поза межами визначеного відрізку та із фіксацією початку відліку часу руху в місці початку відрізку та зупиненням відліку часу в місці закінчення відрізку. Вказаний слідчий експеримент проводився у дорожній обстановці, яка повністю відповідає обстановці настання ДТП, а саме ранкові сутінки при сухій, без опадів погоді ( а.с. 133-137).

Протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_16 від 24.10.2021 з додатками (з показань якого встановлено якими була видимість та погодні умови на момент ДТП), а саме ранкові сутінки при сухій, без опадів погоді ( а.с. 135-141);

Висновком експерта № СЕ-19/114-22/9564-ІТ від 24.06.2022 інженерно-транспортної експертизи по спеціальності Транспортно-трасологічні дослідження : аналізуючи пошкодження, які утворились на транспортних засобах ( автомобілі « ВАЗ2101» р.н. НОМЕР_1 та велосипеді зеленого кольору) в результаті їхньої контактної взаємодії, а також характер утворених пошкоджень автомобіля « ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 в результаті його контактуванняз тілом ОСОБА_12 можна припустити , що на момент зіткнення велосипед зеленого кольору знаходився у вертикальному положенні, при цьому гр. ОСОБА_12 міг розташовуватись на цьому транспортному засобі за робочим місцем велосипедиста. Окрім цього, велосипед на момент зіткнення міг перебувати, як в рухомому положенні, так і бути нерухомим (а.с. 142-150).

Висновком експерта № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 інженерно-транспортної експертизи по спеціальності Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод згідно якого:

1. В даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами.п. 12.2 та 12.3 чинних Правил дорожнього руху( детальніше див. дослідницьку частину даного висновку експерта).

2. В даній дорожній ситуації при заданих вихідних даних, велосипедист ОСОБА_12 повинен був керуватись вимогами п.п. 6.2 та 11.14 чинних Правил дорожнього руху( детальніше див. дослідницьку частину даного висновку експерта).

3. При заданих вихідних даних. Зокрема даних відстані об`єктивної видимості елементів дороги з робочого місця водія у варіанті № 1 згідно показів свідка ОСОБА_15 , допустима швидкість руху автомобіля марки « ВАЗ 2101» НОМЕР_1 по видимості елементів проїзної частини дороги з робочого місця водія 82,6м. становила 103 км/год ( швидкість автомобіля не повинна була перевищувати вказану по умовах видимості елементів дороги з робочого місця водія).

При заданих вихідних даних , зокрема даних відстані об`єктивної видимості елементів дороги з робочого місця водія у варіанті № 1 згідно показів свідка ОСОБА_16 допустима швидкість руху автомобіля марки « ВАЗ 2101» НОМЕР_1 по видимості елементів проїзної частини дороги з робочого місця водія 144,4м, становила 141 км/год ( швидкість автомобіля не повинна була перевищувати вказану по умовах видимості елементів дороги з робочого місця водія).

При заданих вихідних даних , зокрема даних відстані об`єктивної видимості елементів дороги з робочого місця водія у варіанті № 3 згідно показів свідка (водія) ОСОБА_6 , допустима швидкість руху автомобіля марки « ВАЗ 2101» НОМЕР_1 по видимості елементів проїзної частини дороги з робочого місця водія 44 м, становила 72 км/год ( швидкість автомобіля не повинна була перевищувати вказану по умовах видимості елементів дороги з робочого місця водія).

Обрана водієм автомобіля марки « ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 швидкість в 60….65 км/год в обстановці місця пригоди була нижчою за допустиму по видимості елементів проїзної частини дороги з робочого місця водія ( відповідала допустимій), в діях водія ОСОБА_6 в даному випадку не вбачається суперечності вимогам п.12.2 чинних Правил дорожнього руху.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, в обстановці дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_19 при швидкості руху свого автомобіля марки « ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 в 60…65 км/год., мав технічну можливість уникнути контактування ( зіткнення) з велосипедом під ОСОБА_20 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу з моменту коли він рухаючись в межах своєї смуги руху, при зближенні із зустрічним автомобілем. По напрямку свого руху ( попутно), мав об`єктивну можливість виявити світло-відбиваючий відблиск ( з заданого моменту виникнення небезпеки для руху).

5.Порівнюючи фактичні дії водія автомобіля марки «ВАЗ 2101» НОМЕР_1 , ОСОБА_6 в дорожній обстановці, яка склалася безпосередньо перед ДТП та наведена в наданих на дослідження вихідних даних, з тим як він повинен був діяти згідно чинних Правил дорожнього руху, в них не вбачається суперечності вимогам п.12.2 чинних Правил дорожнього руху та вбачається суперечність вимогам п.12.3 чинних Правил дорожнього руху, вказана суперечність з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

6. Для оцінки дій велосипедиста ОСОБА_12 на предмет відповідності вимогам чинних Правил дорожнього рухув даному випадку будь-яких спеціальних пізнань в галузі авто техніки не потрібно, дане питання повинно розглядатися в правовій площині оцінки його дій в даній дорожній ситуації , а це виходить за межі компетенції експертів в галузі судової авто техніки. Дане питання може бути вирішені слідством ( судом) самостійно шляхом оцінки правомірності дій велосипедиста у відповідності з чинними Правилами дорожнього руху, розгляду всіх зібраних по даній справі матеріалів в тому числі даного висновку експерта.

7. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних та при проведеному вище дослідженні, причиною настання даної ДТП стала суперечність дій водія автомобіля ВАЗ 2101 Коханського технічним вимогам п.12.3 ПДР ( а.с. 151-157);

Витягом є ЄРДР №0000342 від 08.10.2020 року, згідно з яким зафіксовано факт дорожньо-траспортної пригоди 08.10.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та її обставини ( а.с. .

Оглянутим та дослідженим в судовому засіданні речового доказу: велосипеда зеленого кольору вітчизняного виробництва, з номером рами НОМЕР_6 з світловідбивачем на задньому багажнику.

Тобто в обстановці дорожньо-транспортної пригоди водій Коханський при вказаній ним швидкості руху мав технічну можливість уникнути контактування (зіткнення) з велосипедом під керуванням ОСОБА_21 шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування свого транспортного засобу з моменту, коли він рухаючись в межах своєї смуги, при зближенні із зустрічним автмобілем, по напрямку свого руху мав об`єктивну можливість виявити світловідбиваючий відблиск

Однак, попри зазначене, суду не надано жодних доказів, які спростовують порушення самим обвинуваченим ОСОБА_6 правил дорожнього руху, які і були причиною зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, як і керування ОСОБА_12 велосипедом в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості без встановленого та увімкненого ліхтаря (фари), тобто з порушенням п.6.2 Правил дорожнього руху України.

Окрім того суду не надано жодних належних та допустимих доказів чіткого взаємозв`язку дорожньо-транспортної пригоди з діями велосипедиста ОСОБА_12 . Не клопотала про отримання таких доказів чи сприяння судом у їх здобутті і сторона захисту.

Інших заперечень щодо порушень правил дорожнього руху обвинувачений та його захисники не висловлювали та повністю з такими погодились.

Тому твердження ОСОБА_6 та його захисників, про те що обвинувачений не порушував Правил дорожнього руху і не винен у смерті ОСОБА_12 суд не приймає, а розцінює бажанням уникнути кримінальної відповідальності .

Також суд враховує думку Верховного суду висловлену у постанові від 19 травня 2020 року, у справі № 490/10025/17, згідно якої порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки. Водій не вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення, у тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником. Основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Висновком експерта № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022, який є неспростованим доказом, чітко стверджено, що з технічної точки зору при заданих вихідних даних та при проведеному вище дослідженні, причиною настання даної ДТП стала суперечність дій водія автомобіля ВАЗ 2101 Коханського технічним вимогам п.12.3 ПДР і водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути контактування ( зіткнення) з велосипедом під ОСОБА_20 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу з моменту коли він рухаючись в межах своєї смуги руху, при зближенні із зустрічним автомобілем. По напрямку свого руху ( попутно), мав об`єктивну можливість виявити світло-відбиваючий відблиск ( з заданого моменту виникнення небезпеки для руху).

В обставинах даного провадження суд переконаний, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював, що він має діяти таким чином, щоб не створити перешкод учасникам руху, які мають перевагу. Організація дорожнього руху на зазначеній ділянці дороги дозволяла йому не розподіляти свою увагу між різними напрямами, і зосередитися на головному факторі, який він мав врахувати перед здійсненням маневру об`їзду перепони ( як стверджував на початку ОСОБА_6 ): на розташуванні, швидкості та інших важливих факторах руху транспортних засобів, що мали перевагу, аби переконатися, що актуальна дорожня обстановка дозволяє здійснити маневр , якщо такий був.

На переконання суду, водій зобов`язаний врахувати будь-яку перешкоду, яка заважає йому переконатися у безпечності маневру. В контексті події, яка розглядається, питання про те, чи був велосипедист у «мертвій» зоні водія, не має вирішального значення для встановлення винуватості обвинуваченого у порушенні правил дорожнього руху. Навіть якщо припустити, що така «мертва» зона обмежували оглядовість, ця обставина зобов`язувала обвинуваченого врахувати цей фактор і здійснити відповідні заходи для того, щоб отримати можливість переконатися у безпечності маневру, а не здійснювати маневр в умовах, коли його здатність оцінити головний фактор потенційної небезпеки - рух транспорту, що мав перевагу - була обмежена.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_12 .

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних тяжких злочинів, а також те, що обвинувачений при вчиненні злочину посягав на життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , що згідно Конституції України є найвищими соціальними цінностями і невід`ємним правом людини та є непоправною втратою для потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для яких ОСОБА_12 був батьком, єдиним сином та чоловіком, їх наслідки, а саме смерть потерпілого, обставини та мотиви скоєння злочину, який скоєний внаслідок керування обвинуваченим джерелом підвищеної небезпеки -автомобілем, з порушенням правил дорожнього руху, особу обвинуваченого, його вік, обвинувачений раніше не суджений, позитивно характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, згідно наданих стороною захисту документів,на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, провину не визнав, пробачення не просив, жодної шкоди потерпілим не відшкодував, а також категоричну позицію потерпілих щодо позбавлення обвинуваченого ОСОБА_6 волі, обставини, які пом`якшують покарання вчинення особою похилого віку, обставини що обтяжують покарання - відсутні, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, саме за таких обставин буде досягнута мета покарання та саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування шкоди слід задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Судом встановлено, що на момент скоєння кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_6 здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначений транспортний засіб на момент ДТП був забезпечений полісом № АР864767 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» ( а.с. 45).

Таким чином, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 перед третіми особами на випадок дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». Згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), в Україні діє система обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, метою якого, згідно із ст. 3 даного Закону, є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

За змістом п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 було доправлено 08.10.2020 року до Комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова, де останній перебував на лікуванні до 13.10.2020 року .

Таким чином, ОСОБА_10 була змушена понести витрати на придбання лікарських препаратів, проведення медичних обстежень для сина, що підтверджується фіскальними чеками, доданими до позову (а.с.10 т.2).

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_10 було здійснено витрати, пов`язані із лікуванням ОСОБА_12 на загальну суму 7615,44 грн., що має бути відшкодована відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р. (далі - Постанова ПВСУ №6) передбачено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі, на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Згідно з п.27.4 ст. 27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Оскільки станом на день настання страхового випадку розмір мінімальної заробітної плати становить 4723 грн., розмір страхового відшкодування відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» становить 56 676 гривень ( а.с.7-9,11).

Внаслідок смерті ОСОБА_12 . Позивач ОСОБА_10 понесла майнові витрати, зокрема, витрати на поховання в сумі 12 095 гри. та на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 53 750 грн.

Відтак, загальна сума понесених витрат становить 65 845 грн.

Зважаючи на положення статті 1194 ЦК України, решта суми відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 9 169 грн. на користь ОСОБА_10 підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_9 була заподіяна смертю ОСОБА_12 шкода, яка має бути відшкодована, виходячи із наступного.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відтак, згідно з ч.1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 1200 ЦК України, особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Частиною 1 статті 1202 ЦК України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Так, згідно довідки Львівського національного університету імені Івана Франка, ОСОБА_9 є студентом денного відділення філологічного факультету та закінчує навчання 30.06.2023 року ( а.с. 37 т.1)

З огляду на викладене, на підставі ст. 1200 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого мас син ОСОБА_12 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до закінчення навчання, а саме до 30.06.2023 року.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_12 у відповідності до ч.2 ст. 1200 ЦК України, має проводитися виходячи з розміру середньомісячного заробітку (доходу) останнього з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого, та становить 1/2 від його середньомісячного заробітку (доходу) на кожного.

ОСОБА_12 на момент ДТП працював на посаді шліфувальника виробів, напівфабрикатів та матеріалів. Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_22 , розмір середньомісячного заробітку ОСОБА_12 за три календарні місяці роботи, що передували події, становила 2466,7 грн. (а.с.36 т.1).

В період з 13.10.2020 року по 30.06.2023 року (32 місяці), тобто до закінчення ОСОБА_9 навчання, йому припадала б сума згідно з наступним розрахунком: (32 х 2466,7) / 2 = 39 467,2 грн.

У відповідності до положень п.27.2 ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Оскільки ДТП було вчинено 08.10.2020 року, а відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», мінімальна заробітна плата з 01 січня становить 4 723 грн., відтак загальний розмір страхового відшкодування ОСОБА_9 , яке має здійснити ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» становить 170 028 грн. (36 х 4 723 грн.).

З огляду на це, оскільки ОСОБА_9 має право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, то обов`язок по відшкодуванню такої шкоди покладається на ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» у розмірі 39 467,2 грн.

Крім того, згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внаслідок смерті батька та сина ОСОБА_12 на переконання суду, завдано непоправну моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях та необхідністю докладати зусиль для організації свого життя у зв`язку із смертю батька і в той же час сина одного з позивачів, що є найболючішим горем людей, які є сином та матір`ю померлого, а також, на думку суду, втрату матір`ю дитини та сином батька, не можливо виразити у будь-якому розмірі в тому числі і грошовому еквіваленті, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити повністю.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Арешт велосипеду зеленого кольору із номером рами: 542507-08, вжитого ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2020 року слід скасувати.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на вимоги даної норми закону та повне задоволення цивільного позову потерпілих, суд вважає, що арешт автомобіля марки « ВАЗ 2101» НОМЕР_1 , вжитий ухвалою Бродівським районним судом від 12 жовтня 2020 року повинен зберігати свою чинність та скасуванню не підлягає.

Речовий доказ: велосипед зеленого кольору із номером рами: НОМЕР_4 , «Либідь» слід повернути потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Судові витрати, вартість проведення судових експертиз №15/2/1576 від 16.11.2020 року 1634,50, №15/2/1575 від 19.11.2020 року в сумі 1634,50 гривень, №15/2/1577 від 03.12.2020 року в сумі 2451,75 гривень, № СЕ-19/114-21/10708-ІТ від 14.07.2021 року в сумі 1716,20 грн., № СЕ-19/114-22/9564-ІТ від 24.06.2022 року - в сумі 1887,80 грн., № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 року. 1887,80 грн стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 284-288, 371, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1634,50 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № 15/2/1576 від 16.11.2020 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1634,50 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № 15/2/1575 від 19.11.2020 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 2451,75 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № 15/2/1577 від 03.12.2020 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1716,20 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/10708-ІТ від 14.07.2021 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1887,80 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/9564-ІТ від 24.06.2022 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави 1887,80 грн. витрат за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/9565-ІТ від 24.06.2022 року.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 - рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Цивільний позов задовільнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_9 28 338 грн. (двадцять вісім тисяч триста тридцять вісім гривень) спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_10 28 338 грн. (двадцять вісім тисяч триста тридцять вісім гривень) спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_10 7675,44 грн. (сім тисяч шістсот сімдесят п ять гривень 44 коп.) витрат на лікування ОСОБА_12 .

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_10 56 676 грн. (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість гривень) витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника;

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_9 одним платежем у розмірі 39 467,2 грн. (тридцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 20 коп.) шкоди, завданої смертю потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 9 169 грн. (дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять гривень) витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 221 662 грн. (двісті двадцять одну тисячу шістсот шістдесят дві гривні) спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 221 662 грн. (двісті двадцять одну тисячу шістсот шістдесят дві гривні) спричиненої моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 12.10.2020 року в справі № 439/1374/20, а саме з: велосипеда, зеленого кольору, без будь-яких написів на ньому, із номером рами: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 .

Речові докази: велосипед зеленого кольору, який належав ОСОБА_12 (на даний час із значними механічними ушкодженнями) повернути ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1