ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6050/20 Номер провадження 11-сс/814/942/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваноїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2015 року за №0000581, задоволено частково клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 02 серпня 2023 року підозрюваній

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці м. Кременчук Полтавської обл., не судимій.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, і покладено на ОСОБА_8 в разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень і передбаченого за їх вчинення покарання, особу підозрюваної, її неналежну процесуальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши положення ст.182 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 серпня 2023 року, відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, яка не судима, постійно проживала в м. Кременчук Полтавської обл., має: місце роботи, незадовільний стан здоров`я, в той час як тяжкість підозри сама по собі не є підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; застава у визначеному розмірі є непомірною для підозрюваної. Водночас апелянт посилається на те, що слідчий суддя помилково зазначив, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини є особливо тяжкими.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваної та її захисника про задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2015 року за №0000581 (а.п.11-15).

Досудовим розслідуванням установлено, що в проміжок часу з вересня 2014 року до 19 лютого 2015 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб зі співучасниками, на постійній основі здійснювала незаконне придбання, виготовлення, зберігання, перевезення з метою збуту та збут (12 разів) наркотичного засобу «опію ацетильованого».

При цьому, ОСОБА_8 , діючи повторно, незаконно придбала та зберігала прекурсори «ангідрид оцтової кислоти», з метою використання у виробництві, виготовленні наркотичних засобів у великих розмірах для подальшого збуту, які були виявлені та вилучені поліцією в ході обшуку 19 лютого 2015 року за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 .

19 лютого 2015 року слідчим ОСОБА_11 повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а 13 червня 2015 року слідчим ОСОБА_12 - про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України (а.п.71, 92-94).

При цьому, 20 лютого 2015 року слідчим суддею Автозаводського районного суду м. Кременчук застосовувався ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням їй застави в сумі 24 360 гривень і покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави (а.п.73-74).

Названу вище заставу за ОСОБА_8 було внесено, у зв`язку з чим звільнено її з під-варти.

23 квітня 2015 року слідчим ОСОБА_12 оголошено розшук ОСОБА_8 , яка ухилилась від слідства, 15 червня 2015 року зупинено досудове розслідування в даному кримінальному провадженні й у подальшому слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава неодноразово було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.п.90-91, 95-96).

02 серпня 2023 року ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді Октярського районного суду м. Полтава від 07 грудня 2022 року (а.п.110-111).

03 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-112).

Слідчий суддя, задовольняючи частково зазначене вище клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваній заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваній виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким (ч.2 ст.307 КК України) і нетяжким (ч.2 ст.311 КК України) злочинами, покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання її винуватою від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, особу підозрюваної, її неналежну процесуальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра в яких їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, учинити інше кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до неї одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих їй злочинів, зокрема, тяжкого злочину, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких наслідків та їх заподіянням здоров`ю всього населення (невизначеного кола осіб), економіки й суспільства, підривом заснованого на законі порядку обігу наркотичних засобів і прекурсорів в Україні, дані про особу підозрюваної, неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , яка ухилялась від слідства та слідчого судді більше 8 років, будучи зобов`язаною дотримуватись умов застосованого їй запобіжного заходу у вигляді застави й виконувати обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й, цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, як просить апелянт.

Даних (медичних висновків) з приводу неможливості перебування ОСОБА_8 під вартою перевіркою матеріалів справи не встановлено та стороною захисту в суді апеляційної інстанції не надано. Водночас слід зазначити, що відповідно до ст.49 Конституції України підозрювана не обмежена в реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи, в якій вона утримується.

Колегія суддів ураховує те, що підозрювана не судима (а.п.101), одружена, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , якої вона попередньою не дотримувалась протягом тривалого часу, в разі незастосування їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, застосувавши підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, даних про особу підозрюваної, її ухилення від слідства та слідчого судді, у співставленні з рядом існуючих ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. При цьому, раніше обрана ОСОБА_8 застава в меншому розмірі не змогла забезпечити її процесуальну поведінку.

Колегія суддів погоджується з тим, що слідчий суддя в мотивувальній частині помилково зазначив про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, однак вказане порушення не є істотним і не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки саме по собі, як наслідок, не перешкодило слідчому судді обрати підозрюваній необхідний і достатній заопбіжний захід, постановивши законне й обґрунтоване судове рішення.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таких істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Водночас колегія суддів, керуючись ч.2 ст.404 КПК України, зауважує, що відповідно до ч.4 ст.196 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.

Оскільки слідчий суддя, дійшовши правильного висновку про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави на строк 60 днів, не вказав конкретний строк дії оскаржуваної ухвали, то вона в цій частині підлягає уточненню судом апеляційної інстанції з метою забезпечення її належного виконання.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Уточнити строк дії ухвали слідчого судді, а саме до 30 вересня 2023 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4