У Х В А Л А

"04" травня 2023 р. Справа153/653/23

Провадження1-кс/153/136/23-к

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП

ГУНП у Вінницькій області - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з Вінницьким міським судом Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 діючи на підставі ордеру серії АВ №1062001 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою в порядку ст.303 КПК України. Скарга мотивована наступним: 20 квітня 2023 року ОСОБА_5 зверталась до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР щодо погроз вбивством та фізичною розправою, які надходили від громадянки ОСОБА_6 . В талоні повідомленні №770 міститься інформація, що ОСОБА_6 висловлювала погрози позбавлення життя та фізичною розправою відносно ОСОБА_5 , вказано день, час та місце вчинення та перелік неправомірних дій. Погрози позбавлення життя та фізичної розправи були озвучені в громадському місці та в присутності свідків, які можуть підтвердити вказані події. ОСОБА_6 являється колишньою дружиною ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 153 КК України щодо ОСОБА_5 . Вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.129 КК України, оскільки на момент висловлювання нею погроз позбавлення життя і фізичної розправи ОСОБА_5 сприймали загрозу її життя реальною, оскільки ОСОБА_6 відомо про факт внесення відомостей до ЄРДР щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_7 по факту вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 обурював цей факт та вона висловлювалась, що ОСОБА_5 обмовляє її чоловіка.

25 квітня 2023 року ОСОБА_5 отримала відповідь про те, що прийнято рішення про припинення подальшого розгляду заяви у зв`язку із відсутністю по даному факту ознак кримінального правопорушення. Таким чином, подана ОСОБА_5 заява до ЄРДР не внесена, досудове розслідування не розпочалось, що свідчить про бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. У зв`язку із чим, просить суд зобов`язати начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області або іншу уповноважену особу внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 20 квітня 2023 року за ст.129 КК України.

Особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у ній. Просить суд скаргу задоволити в повному обсязі.

Слідчий ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. Вказав, що з повідомлення ОСОБА_5 не вбачалось ознак кримінального правопорушення. Окрім цього повідомлення про кримінальне правопорушення надійшло на лінію 102, хоча кримінальне правопорушення передбачене ст.129 КК України належить до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення та відомості до ЄРДР вносяться за заявою потерпілого, а не з повідомлення на лінію 102.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідив скаргу та додані до неї матеріали встановив наступне:

20 квітня 2023 року ОСОБА_5 звернулась на лінію 102 до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із повідомленням про те, що 20 квітня 2023 року приблизно о 09 год. 00 хв. по вул.Лесі Українки,64 в с.Пороги Ямпільського району ОСОБА_8 погрожувала заявниці та її батькові фізичною розправою (а.с.6).

22 квітня 2023 року за вих. № 2809/227/01-2023 на адресу ОСОБА_5 було направлено повідомлення ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що її заяву за фактом погроз фізичною розправою громадянкою ОСОБА_6 було зареєстровано в Журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №1 за №770. На підставі зібраних матеріалів було прийнято рішення про припинення подальшого розгляду її заяви у зв`язку із відсутністю по даному факту ознак кримінального правопорушення (а.с.7).

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000045 від 03 квітня 2023 року вбачається, що до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_5 за ч.1 ст.153 КК України про те, що ОСОБА_5 перебуваючи в магазині по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 вчинив щодо ОСОБА_5 насильницькі дії сексуального характеру (а.с.8).

На час розгляду справи, уповноваженими особами відомості, що зазначені в заяві, не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудове розслідування.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст. 214 КПК України).

Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Разом з тим, системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

В частині 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України випливає, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до цієї норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Згідно із частиною 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положеннями частини 4 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20) дійшов висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Суд наголошує, що стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в статті 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 20 квітня 2023 року за ст.129 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Таким чином, кримінальне провадження за ст.129 КК України може бути розпочате слідчим лише на підставі заяви потерпілого, а не повідомлення на лінію 102.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що 20 квітня 2023 року ОСОБА_5 звернулась на лінію 102 ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із повідомленням про те, що 20 квітня 2023 року приблизно о 09 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 погрожувала заявниці та її батькові фізичною розправою. Під час аналізу змісту та вимог заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 20 квітня 2023 року встановлено, що достатніх фактичних даних, які вказували б на наявність у діях ОСОБА_6 формальних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, ініціатором звернення у заяві про вчинене кримінальне правопорушення не наведено.

Так, частиною першою статті 129 КК України «Погроза вбивством» передбачена кримінальна відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Об`єктивна сторона зазначеного кримінального правопорушення полягає у погрозі вбивством, що передбачає залякування (усне, письмове, жестами, демонстрацією зброї чи інших небезпечних для життя предметів того) іншої особи, яка сприймає цю погрозу як конкретну і реальну, таку, що може будь-якої миті чи в недалекому майбутньому бути реалізована.

Разом із тим, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_5 повідомляла уповноважених службових осіб ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_6 погрожувала їй вбивством і були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Погроза фізичною розправою за ст.129 КК кваліфікуватися не може, оскільки відповідальність за ст.129 КК може настати лише за погрозу вбивством .

З огляду на це відомості, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, в розумінні вимог ст.214 КПК України не є підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно не є предметом судового контролю, тому у задоволенні вимог скарги адвоката ОСОБА_3 щодо зобов`язання начальника або уповноважених осіб ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області внести відомості із заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення до ЄРДР не ґрунтується на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04 травня 2023 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1