Справа № 405/6172/23
УХВАЛА

26 вересня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в кримінальному провадженні № 0002120 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою,

встановив:

Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу. Так, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, отже усвідомлюючи та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосовано у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що також вказує на наявність ризику переховування від суду. Враховуючи, що основними доказами по справі є показання потерпілого та свідків, прокурор вважає наявним ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, які ще допитані судом. Обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити суд в оману, ухилятись від викликів суду, що підтверджено неодноразовою неявкою до суду, де вже розглядаються справи стосовно останнього. Також, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів та незважаючи на надану йому можливість виправитися, зухвало продовжив свою злочинну діяльність шляхом вчинення нового тяжкого корисливого злочину, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень та про те, що ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення, систематично вчиняючи нові злочини. Отже, прокурор вважає, що існують ризики: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо продовження у відношенні його підзахисного строку тримання під вартою, посилаюсь на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти продовження стосовно нього строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 , маючи не погашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2023 у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.09.2023.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, та беручи до уваги те, що останній не одружений, офіційно не працює, тобто стійких соціальних зв`язків та офіційного, постійного джерела доходу не має, а отже може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом. Крім того, враховуючи наявність непогашених та не знятих у встановленому законом порядку судимостей, що вказує на його схильність до вчинення злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення). За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає можливим визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його особу, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 134200 гривень, що відповідає 50 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_6 визначеної застави, на нього відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід покласти визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197, 315, 369 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 26 вересня 2023 року по 24 листопада 2023 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 134200 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_6 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 по 24.11.2023 року виконувати наступні обов`язки:

?прибувати за викликом до суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

?утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали визначити по 24 листопада 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7