справа №176/1420/23
провадження №1-кп/176/144/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 18.04.2023 року за № 0000249, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

За вх. 3714/23 від 14.06.2023 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.04.2023 року за № 0000249, за обвинуваченням ОСОБА_4 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України. Даний обвинувальний акт складений слідчим, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_6 і затверджений прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 16 червня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 13.04.2023 року приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи неподалік магазину № 21, який розташований за адресою: м. Жовті Води, вул. Бульвар Свободи, буд. 54, побачив на лавці раніше невідому жінку, яка знаходилась без свідомості та впустила з рук мобільний телефон «IPhone 12», та в цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 18.04.2023 року приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює, відсутністю можливих свідків та очевидців, визначивши предметом свого злочинного посягання мобільний телефон «IPhone 12» сріблясто-зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , підійшов до раніше невідомої жінки, яка перебувала без свідомості, підняв з землі вказаний мобільний телефон та поклав до своєї кишені. З місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було завдано матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 17 000,00грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 від 16.06.2023 року укладена угода про визнання винуватості, згідно змісту якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнає свою вину у висунутому обвинуваченні та зобов`язується визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що зміст діяння, відносно якого між прокурором та ним укладена угода, він розуміє, вину у вчиненні діяння, яке йому висувається та яке являлось предметом угоди, він визнає повністю.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного про затвердження угоди, пояснивши, що він був присутній при укладанні угоди, він підписував та його підзахисний підписував угоду в його присутності.

Заслухав думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, а саме: обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду, розгляд якої проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України,суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 від 16 червня 2023 року та при цьому обвинувальний акт, обвинувачення в якому є предметом укладення вищезазначеної угоди, вбачається, що такі містять суттєві розбіжності та суперечності щодо об`єктивних та суб`єктивних обставин вчиненого діяння.

А саме, з фабули обвинувачення не можливо встановити дійсну дату вчинення кримінального правопорушення, оскільки зазначено, що ОСОБА_4 13.04.2023 року приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи неподалік магазину № 21, який розташований за адресою Бульвар Свободи, буд. 54 побачив на лавці непритомну жінку, яка впустила із рук мобільний телефон та в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, та далі по тексту зазначено, що обвинувачений фактично заволодів цим мобільним телефоном лише 18.04.2023 року, тобто об`єктивні дані цього діяння є суперечливими.

Крім того також маються істотні розбіжності щодо суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки з обвинувачення, яке висувається ОСОБА_4 витікає,що останній мав намір на вчинення замаху (посягання) на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , однак при цьому обвинувачується у вчинення діяння доведеного до кінця.

Таким чином, викладені як в угоді про визнання винуватості так і в обвинувальному акті обставини є такі, що суперечать вимогам кримінального закону в цілому, та як такі суттєво порушують права обвинуваченого ОСОБА_4 на захист щодо вчиненого діяння та правильності застосування покарання.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання повернення обвинувального акту визначені в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», згідно якого у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості не відповідає вимогам закону, то є всі підстави для відмови в її затвердженні. Та при цьому оскільки обвинувальний акт, обвинувачення в якому слугувало підставою для укладення угоди про визнання винуватості сам по собі також не відповідає формі та змісту, містить суттєві суперечності, то підстави для призначення до судового розгляду за цим обвинувальним актом, відсутні, а тому є підстави повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 469, 472, 474, ст. 314, КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 16 червня 2023 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 18.04.2023 року - відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 18.04.2023 року за № 0000249, відносно

ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернути керівнику Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає виконанню з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1