Справа №295/5073/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 115 ч.1 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Прокурор заявила клопотання, підтримане потерпілою, про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду не зменшилися та продовжують існувати. Зазначила, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого у ході судового розгляду. Просить продовжити строк дії тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обвинувачений та захисник заперечили, зазначили, що ризики зменшилися, а тому обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розгляд кримінального провадження до закінчення продовженого запобіжного заходу неможливо завершити, у зв`язку із задоволенням клопотання сторони захисту про надання доручення органу досудового розслідування провести слідчі дії.

З урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, зважаючи на те, що на даний час відсутні докази того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, які бралися до уваги при обранні запобіжного заходу, зменшилися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу. Окрім того, не зменшилися нові ризики, пов`язані із російською агресією.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання. При цьому, доводи сторони захисту про те, що обвинувачений здійснює догляд за хворим батьком не підтверджено належними доказами.

Таким чином, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов до переконання про доведеність чинників, які передбачені ч.1 ст. 194 КПК України і є достатніми для прийняття судом рішення про подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, враховуючи також обставини справи та обстановку за якою обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки підстав для зміни виду запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. 333 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів - до 19.08.2023 року (включно).

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1