КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4894/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 18.07.2023 року в ході санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- Балончик газовий «Терен 4М»;

- Набої без маркування у кількості 27шт;

- Набої калібру 9мм., для травматичної зброї у кількості 112 шт;

- Флешкарти (магнітний носій інформації) у кількості 16 шт;

- Посвідчення судді третейського суду №405;

- Пістолет (пристрій для відстрілу гумових куль) «Zoraki» № НОМЕР_1 та магазин до нього.

- Жетон працівника поліції НОМЕР_2.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2023 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора здійснювався без повідомлення власника майна та жодних повісток про виклик останній не отримував, а з копією оскаржуваної ухвали апелянт ознайомився 24.07.2023 року, подана апеляційна скарга 31.07.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що майно на яке накладено арешт було здобуто злочинним шляхом, чи було об`єктом кримінального правопорушення не доведено, а відтак не має ознак речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України.

В судове засідання прокурор, власник майна чи його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності апелянта та прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, що встановлює обмеження на виїзд осіб чоловічої статі та призивного віку за межі України, достовірно знаючи про можливість перетину державного кордону України під час воєнного стану водіями, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом сприяння громадянам України чоловічої статі та призивного віку незаконному переправленню через державний кордон України шляхом їх фіктивного оформлення водіями, що здійснюють вищезазначені перевезення за грошову винагороду.

Так, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 15.03.2023 року, зустрівся з ОСОБА_10 за адресою: м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8 , (кафе « Бахус »). В ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що може сприяти в незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України за допомогою фіктивного оформлення як волонтера від благодійної організації - водія, що здійснює перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, та внесення відомостей щодо нього в систему «Шлях» за грошову винагороду в сумі 2600 (дві тисячі шістсот) доларів США. При цьому, ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_10 про те, що йому необхідно надати копію паспорта громадянина і України, копію паспорта для виїзду за кордон, фотокартки, копію військового посвідчення, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зазначені документи будуть використані для оформлення фіктивних документів волонтера та перевізника гуманітарної допомоги для населення України. Водночас ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , що він розуміє, що останній жодних гуманітарних вантажів перевозити не буде.

24.03.2023 року ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Хорива, 22 в місті Києві , за попередньою домовленістю, зустрівся із ОСОБА_10 , від якого отримав копії документів на ім`я останнього, з метою оформлення дозволу виїзду за кордон з метою перевезення гуманітарної допомоги, а також грошові кошти у сумі 2600 (дві тисячі шістсот) доларів США.

Після отримання ОСОБА_6 , від ОСОБА_10 , грошових коштів та фотокопій документів на ім`я останнього, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановленим досудовим розслідування способом, організував усунення перешкод для ОСОБА_10 , на незаконний перетин державного кордону у вигляді винесення тимчасово виконуючим обов`язки голови Київської обласної військової адміністрації розпорядження №650 від 14.07.2023 «Про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами», яким ОСОБА_10 внесено до системи "Шлях" як водія, що здійснює перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, чим надано дозвіл виїзду за межі України.

17.07.2023 року, приблизно 14 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись території парку «Інтернаціональний», розташованого по вул. Гната Юри, 18-А в м. Києві, отримав від громадянина ОСОБА_10 грошову винагороду у сумі 1200 доларів США, за вчинені незаконні дії з внесення ОСОБА_10 до системи "Шлях" як водія-волонтера з метою перетину ОСОБА_10 державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, таким чином, організувавши незаконне переправлення останнього через державний кордон України, шляхом усунення перешкод вчинене з корисливих мотивів.

19.07.2023 року слідчий СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду м. Києва про арешт майна, яке було вилучено 18.07.2023 року в ході санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- Балончик газовий «Терен 4М»;

- Набої без маркування у кількості 27шт;

- Набої калібру 9мм., для травматичної зброї у кількості 112 шт;

- Флешкарти (магнітний носій інформації) у кількості 16 шт;

- Посвідчення судді третейського суду №405;

- Пістолет (пристрій для відстрілу гумових куль) «Zoraki» № НОМЕР_1 та магазин до нього.

- Жетон працівника поліції НОМЕР_2.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.07.2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 18.07.2023 року в ході санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- Балончик газовий «Терен 4М»;

- Набої без маркування у кількості 27шт;

- Набої калібру 9мм., для травматичної зброї у кількості 112 шт;

- Флешкарти (магнітний носій інформації) у кількості 16 шт;

- Посвідчення судді третейського суду №405;

- Пістолет (пристрій для відстрілу гумових куль) «Zoraki» № НОМЕР_1 та магазин до нього.

- Жетон працівника поліції НОМЕР_2

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки в даному кримінальному провадженні воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Колегія суддів за вищенаведених обставин приходить до висновку, що вказане майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містить відомості та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та по суті розглядається як знаряддя вчинення кримінальногоправопорушення за якими здійснюється досудове розслідування.

Колегія суддів, уважно дослідивши клопотання про накладення арешту на майно та додані до нього матеріали, також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 18.07.2023 року в ході санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- Балончик газовий «Терен 4М»;

- Набої без маркування у кількості 27шт;

- Набої калібру 9мм., для травматичної зброї у кількості 112 шт;

- Флешкарти (магнітний носій інформації) у кількості 16 шт;

- Посвідчення судді третейського суду №405;

- Пістолет (пристрій для відстрілу гумових куль) «Zoraki» № НОМЕР_1 та магазин до нього.

- Жетон працівника поліції НОМЕР_2, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4