Справа № 463/5028/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/763/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою клопотання слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на всебічному та повному дослідженні всіх обставин.

Зазначає, що клопотання сторони обвинувачення обґрунтовувалося наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стосовно поведінки ОСОБА_7 .

Вказує, що тяжкість покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків свідчать про наявність ризику, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду; спосіб вчинення злочину, а саме факт вчинення підозрюваним тяжкого злочину, пов`язаного з насильством, у період дії воєнного стану свідчать про наявність ризику, а саме незаконного впливу на потерпілого, свідків, а також ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваному судовому рішенні слідчий суддя, зробив висновок про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтувавши це тим, що підозрюваний є працездатною особою, проживає з мамою та братом, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері.

Зауважує, що факт перебування підозрюваного на обліку у психоневрологічному диспансері жодним чином не свідчить про відсутність ризиків; також слідчим суддею не взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 та відсутність постійного місця роботи або навчання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 17 серпня 2023 року з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:протоколом огляду місця події від 17.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.06.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.06.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого, а також, що ОСОБА_7 проживає разом з мамою та братом, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, з 2014 року перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, що стороною обвинувачення не спростовано та прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у саме виді цілодобового домашнього арешту в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів, здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Тому підстав для задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення не вбачається.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 червня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді