Провадження № 1-кс/686/7312/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000209,

встановив:

28.08.2023 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на транспортні засоби: легковий автомобіль «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ ML 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; вантажний автомобіль ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , які, на думку слідчого, належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, крім того, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст.171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч.2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, за вчинення якого передбачено можливість застосування конфіскації майна, зміст цієї підозри, посилання на норми закону, які стосуються накладення арешту на майно, та твердження, що транспортні засоби, на які просить накласти арешт слідчий, належать ОСОБА_4 . Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий не зазначає які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні.

Так, у клопотанні слідчий просить накласти арешт на три вказаних транспортні засоби, які, на думку слідчого, належить підозрюваному ОСОБА_4 , шляхом позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися вказаним майно, однак матеріали клопотання не містять відомостей, хто являється фактичним володільцем вказаних транспортних засобів (чи користується хтось на законних підставах означеним майном), що є важливим при вирішенні питання про арешт майна, з врахуванням положень ч.12 ст.170 КПК України. Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Крім того, долучені до клопотання реєстраційні картки ТЗ не містять дати їх формування, та не можуть свідчити, що викладена у них інформація щодо власника транспортних засобів є актуальною на сьогоднішній день. Також, не долучено до клопотання жодних підтверджуючих документів, які б дали змогу пересвідчитись в обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

Не зазначено у клопотанні, яка є необхідність у позбавленні будь-якої особи можливості розпоряджатися транспортними засобами, на які просить накласти арешт слідчий, та фактичні володільці яких, очевидно, стороні обвинувачення невідомі.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що у випадку встановлення обмежень, які стосуються інтересів третіх осіб та які передбачені під час арешту майна, суб`єктом звернення з таким клопотанням, за наявності правових підстав, мав би бути прокурор.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000209, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя