Справа № 199/4689/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000427, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2023 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000427, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2023 року до чергової частини ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення з лінії "102" від адміністратора ТСЦ МВС №1249 про те, що 31.05.2023 року під час експертного дослідження задля перереєстрації ТЗ було надано автомобіль марки BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN (кузова) НОМЕР_2 , наданий гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому встановлено, що первинний номер двигуна піддавався змінам (ЖЄО № 10899 від 31.05.2023)

31.05.2023 в період часу з 14 годин 40 хвилин по 15 годин 20 хвилин, під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 31Д, дізнавачем СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 вилучено автомобіль марки BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

01.06.2023 дізнавачем СД ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визначення речовим доказом автомобіля марки BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

У зв`язку з вище викладеним та для запобігання подальшого продажу, знищення або пошкодження вище зазначеного майна, дізнавач звернувся до суду із відповідним клопотанням про арешт майна, з метою належного забезпечення кримінального провадження.

У судове засідання дізнавач та володілець майна не з`явились.

Вивчивши подане клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на рухоме майно, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 31.05.2023 року до чергової частини ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення з лінії "102" від адміністратора ТСЦ МВС №1249 про те, що 31.05.2023 року під час експертного дослідження задля перереєстрації ТЗ було надано автомобіль марки BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN (кузова) НОМЕР_2 , наданий гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому встановлено, що первинний номер двигуна піддавався змінам (ЖЄО № 10899 від 31.05.2023)

01.06.20023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 попередньою правовою кваліфікацією за ст.290 КК України.

Дізнавачем було винесено постанову про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання, а саме транспортного засобу марки BMW Х6, номерний знак НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно до ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Cтаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Представник органу дізнання не довів суду, що саме позбавлення володільця майна права користуватись майном призведе до збереження речового доказу, та незастосування такого крайнього заходу, як арешт майна, приведе до його знищення чи приховування. Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно мають ознаки, передбачені ст.ст.98, 170 КПК України слідчому суді не подано.

Таким чином, приходжу до висновку про необґрунтованість клопотання, а тому у клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000427, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1