ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5628/23 Номер провадження 11-сс/814/872/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0000081 від 01.02.2023 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2023 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2023 року накладено арешт на відчуження та розпорядження майном , а саме на нерухоме майно , яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_7 , а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером :00:002)0329 загальною площею 2 га, за реєстраційним номером 226;

-житловий будинок загальною площею 38,7 кв. м. розташований за адресою АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 26.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на перелічене в ухвалі майно.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при винесенні даної ухвали не були присутні ні підозрюваний ні захисник, хоча в цей же день вони були присутні в суді.

Захисник зазначає, що ухвала суду є необгрунтованою а арешт на майно накладено безпідставно з огляду на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0329 загальною площею 2 га та житловий будинок придбано підозрюваним під час шлюбу, а тому дане нерухоме майно, на яке накладено арешт, є спільною сумісною власністю подружжя. Даний факт був прихований , а тому судом дот уваги взятий не був.

Також захисником ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Клопотання мотивоване тим, що при винесенні даної ухвали не були присутні ні підозрюваний, ні захисник ні співвласник майна. Про дану ухвалу підозрюваному стало відомо лише 10.07.2023 року під час отримання клопотання про відсторонення від посади у слідчого.

Позиція учасників.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе ухвалити судове рішення в порядку письмового провадження.

Мотиви суду

Оскільки питання про накладення арешту на майно вирішувалося без участі підозрюваного, а апеляційна скарга подана в п`ятиденний строк з моменту ознайомлення з ухвалою ОСОБА_7 , клопотання адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слідчого судді підлягає задоволенню як обґрунтоване

Як вбачається з матеріалів провадження СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000081 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до розпорядження міського голови Лохвицької міської ради ОСОБА_8 № 61/О від 31.05.2018 ОСОБА_7 призначений на посаду начальника відділу містобудування, архітектури, житлово- комунального господарства та будівництва Виконавчого комітету Лохвицької міської ради.

26.06.2023 року о 12. год. 01 хв. ОСОБА_7 , будучи службовою особою, перебуваючи в приміщенні свого кабінету вимагав та отримав від ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів , неправомірну вигоду в розмірі 2 тисячі доларів США, після чого відразу був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

Під час особистого обшуку ОСОБА_7 , як особи, яка була затримана в порядку ст. 208 КПК України, у нього було вилучено речі та документи.

28.06.2023 року вказані речі та документи було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

29.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, , передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України , а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданого їх службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Слідчий суддя, визнав клопотання обґрунтованим та задовольнив його.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок, які належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки таке обмеження необхідне для недопущення відчуження майна та забезпечення можливої конфіскації майна, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про арешт майна є необґрунтованими.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, врахувавши можливість використання його з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна задоволено обґрунтовано.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, в апеляційні скарзі не зазначено, не вбачає таких і колегія суддів.

Право власності підозрюваного ОСОБА_7 на майно, зазначене в клопотання слідчого, та на яке накладено арешт підтверджено наявними в матеріалах справи відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до яких ОСОБА_7 є єдиним власником як земельної ділянки , так і житлового будинку, на які накладено арешт.

Апелянтом не наведено виключних підстав, передбачених ст. 170 КПК України, за наявності яких на зазначене майно не може бути накладено арешт.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2023 року стосовно ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2023 року про арешт майна - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4