Справа № 301/231/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/51/23, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2023 року, відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000057, внесеному 21.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, на комп`ютерну техніку.

З матеріалів судового провадження убачається, що 01 лютого 2023 року, до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000057, внесеному 21.01.2023 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про накладення арешту на майно. Клопотання мотивовано тим, що 21 січня 2023 року до чергової частини відділення поліції №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_1 в приміщенні непрацюючого ресторану «Наталі» виявлено гральні автомати. В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні допитано в якості свідка працівника СРПП ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, який повідомив, що всередині приміщення виявлено четверо цивільних осіб та гральні автомати, а саме комп`ютери, деякі з яких на момент прибуття були увімкнуті та на яких були зображення для заняття азартними іграми. Відтак, 01 лютого 2023 року, слідчим проведено огляд комп`ютерної техніки, яку добровільно надав для огляду ОСОБА_7 , а саме: монітор марки «ASUS», клавіатуру марки «DTS», комп`ютерну мишу «Maxter», дві колонки чорного кольору, системний блок «HP» із зазначенням «Serial No: CZC0043KN4», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №1, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «hp», системний блок «HP» із зазначенням «Serial : CZC9364M1V», роутер «tp-link», світч «Tenda», пристрій білого кольору до якого ізолентою чорного кольору приєднано пластмасову коробку білого кольору, які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №2, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: CZC8204960», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №3, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: CZC8342TJC», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №4, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: HUB807151S», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №5, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «Serial No: CZC04792BY», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №6, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: CZC8150GZN» світч «Tenda» з кабелем живлення, які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №7, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: CZC8273B3R», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №8, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: CZC84807RJ», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №9, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «PHILIPS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: CZC9152QN7», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору №10, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «ASUS», комп`ютерну мишу, системний блок «HP» із зазначенням «hp s/n: HUB80709U», світч «Tenda», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету темно зеленого кольору №11, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «ASUS», комп`ютерну мишу, клавіатуру, системний блок «HP» із зазначенням «Serial No: CZC2235V8Q», які після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету темно зеленого кольору №12, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; пристрій чорного кольору з маркуванням «RONGTA», який після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету чорного кольору №13, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; монітор марки «EIZO» із зазначенням «S/N L0406087», який після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету чорного кольору №14, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами; пристрій з маркуванням «@lhua» із написом «S/N 3K00385PAZ3C07C», який після проведення огляду разом із первинною упаковкою і биркою вилучено і упаковано до поліетиленового пакету чорного кольору №15, горловину якого скріплено ниткою білого кольору на кінці якої бирка з відповідними підписами і написами. З огляду на викладене, виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, оскільки вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 просить накласти на них арешт.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 216 КПК України, детективи органів Бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК України. Слідчий суддя у судовому рішенні вказує на невиконання прокурорами вищого рівня вимог ч. 5 ст. 36 КПК України. Отже, клопотання про арешт майна - комп`ютерної техніки у кримінальному провадженні, в якому кримінальне правопорушення підслідне детективам органів Бюро економічної безпеки України, на переконання слідчого судді, не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Стверджує, що слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що є достатні підстави вважати, що саме на цій комп`ютерній техніці можуть бути встановлені програми для заняття азартними іграми, і не накладення арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні. Звертає увагу на те, що вимоги до оформлення клопотання про арешт майна дотримано. Також зазначає, що відмова слідчого судді у накладенні арешту на комп`ютерну техніку у кримінальному провадженні через підслідність кримінального правопорушення іншому органу та невиконання прокурорами вищого рівня вимог ч. 5 ст. 36 КПК України є незаконною. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене у ньому майно.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони кримінального провадження повідомлені належним чином і даних про поважність причин їх неявки та заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від них не надходило.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги наступне.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 216 КПК України, детективи органів Бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Право доручати у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, іншому органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Бюро економічної безпеки України, а також доручати Бюро економічної безпеки України розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших органів досудового розслідування, мають Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник, заступник.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000057 за ч. 1 ст. 203-2 КК України (комп`ютерну техніку), слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладені в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, перевірені матеріали за клопотанням і постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів також вважає, що, відмовивши в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення обґрунтовано взяв до уваги положення ч. 5 ст. 36 та п. 1 ч. 3 ст. 216 КПК України, і дійшов вірного висновку про те, що дане кримінальне провадження підслідне детективам органів Бюро економічної безпеки України.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057, внесеному 21.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про накладення арешту на майно - комп`ютерної техніки.

Разом із тим, апеляційний суд також вважає, що органом досудового розслідування не наведено достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд також вважає, що в матеріалах провадження немає будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що будь-які докази, які б підтверджували можливість відчуження тимчасово вилученого майна, в органа досудового розслідування відсутні, що у свою чергу свідчить про те, що клопотання базується на припущеннях за усіма, наведеними у ньому правовими позиціями.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про наявність достатніх підстав вважати, що саме на цій комп`ютерній техніці можуть бути встановлені програми для заняття азартними іграми, і не накладення арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджені жодними доказами, та спростовуються наведеним вище, а відповідно і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Із цих підстав, як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що вимоги до оформлення клопотання про арешт майна дотримано, а відмова слідчого судді у накладенні арешту на комп`ютерну техніку у кримінальному провадженні через підслідність кримінального правопорушення іншому органу та невиконання прокурорами вищого рівня вимог ч. 5 ст. 36 КПК України є незаконною.

Тому, наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд визнає такими, що не можуть слугувати підставами для накладення арешту на майно.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що на даній стадії досудового розслідування, жодній особі не повідомлено про підозру, а органом досудового розслідування не доведено фактів того, що існують підстави вважати, що вищевказаному майну загрожує знищення, чи воно підлягає спеціальній конфіскації, або конфіскації, як виду покарання, або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, і цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що клопотання про необхідність накладення арешту на майно із метою збереження речових доказів, є необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та фактичних обставинах, на підставі яких слідчий вніс клопотання.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Тому, колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно, з викладених у клопотанні та апеляційній скарзі мотивів не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України та фактичних обставинах кримінального провадження, у зв`язку із чим, як клопотання, так і апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що відмова у задоволенні клопотання слідчого є ефективним засобом юридичного захисту від можливого свавілля правоохоронних органів щодо майна, про що констатується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зосимов проти України».

З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, залишається без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу - сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого, підозрюваного чи їхніх захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною обвинувачення до апеляційної скарги не приєднані будь-які докази (документи), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; що прокурор, не з`явившись на розгляд клопотання позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів як клопотання, так і апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000057, внесеному 21.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про накладення арешту на майно - комп`ютерну техніку, - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: