Справа № 947/7846/22
Провадження № 1-кп/947/491/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 року Київський районний суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю при секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000429 від 12.03.2022 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Айзербаджан, громадянина Республіки Азейрбаджан, офіційно не працюючого, одруженого, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий; моб. тел.: НОМЕР_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, у ОСОБА_9 виник умисел на придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв всупереч передбаченого законом порядку.

Обвинувачений ОСОБА_9 заздалегідь усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, придбав з метою подальшого носіння та зберігання ручну осколкову гранату РГД-5, що є бойовим припасом та підривач УЗРГМ для ручних гранат, що є вибуховим пристроєм.

Зазначений вибуховий пристрій ОСОБА_9 незаконно почав носити при собі без передбаченого законом дозволу.

12 березня 2022 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, на автозаправній станції «УКРНАФТА», за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 6, співробітниками поліції під час проведення огляду місця події у ОСОБА_9 , в спортивних штанах виявлено та вилучено корпус учбової гранати УРГ із підривачем УЗРГМ, які ОСОБА_9 заздалегідь усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, придбав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками:придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Разом із тим, 12 березня 2022 року у період часу з 12 годин 45 хвилин по 14 годин 11 хвилин, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками поліції у шафі, серед особистих речей останнього, виявлено та вилучено: осколкову гранату РГД-5, яку він, заздалегідь усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, придбав та зберігав у заздалегідь визначеному ним місці, за місцем свого мешкання, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України не визнав, пояснив, що він щоранку возить дружину на роботу, в день подій він зупинився на заправці, і в цей момент підбігли люди і витягли його з автомобіля, поклали його на капот, на обличчя одягли шапку, замотали скотчем, сказали що він російській диверсант. В ході цих подій, він відчув що йому щось підкинули, сказали стояти мовчки, не дали подзвонити адвокату, йому наступили на ногу щоб гранати не випала зі штанів. Потім у нього забрали ключі, всі поїхали до нього додому, де провели обшук квартири. Він був одягнутий у чорні спортивні штани, чорну куртку, один із співробітників поліції взяв гранату і кинув йому в штанину, граната важка і впала вниз спортивних штанів, штани внизу були на гумці, другий співробітник став йому на ногу. З початку він не знав, що це була граната, у нього очі були закриті, він відчув, що предмет був важким, потім коли з нього зняли шапку він побачив гранату квадратиком, скотчу не було. В присутності понятих, при проведені обшуку, він казав що йому підкинули гранату, коли він казав що підкинули йому, то його почали співробітники бити. Після його затримання на заправці, минуло десь дві години до обшуку у квартирі де він мешкає. В квартирі крім нього та його дружини ніхто не мешкає. Обшук проводило десь вісім чоловік, 4 було у формі з масками і 2-3 чоловіка із поліції. Коли він, з понятими, і ще дві людини зайшли в приміщення кухні, то інші залишилися у коридорі, не всі вони там знаходилися. В ході обшуку в квартирі у нього вилучили гладеньку гранату, а на заправці гранату квадратиком.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює оператором на автозаправці на вулиці Артилерійської, 6 в місті Одесі, і був свідком затримання обвинуваченого ОСОБА_9 . В 2022 році в холодну пору року у обідній час доби, на заправку на автомобілі приїхав обвинувачений разом з жінкою, обвинувачений вийшов з автомобіля і до нього підбігло шість чоловіків у форменому одягу, поклали обличчям на капот автомобіля, у затриманого зі спортивних штанів випала граната. Потім співробітники у його присутності відкручували запал в гранаті, він підписував різні документи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. В день події, вони разом на автомобілі під`їхали до автозаправки, в цей момент чоловіків десять у масках підбігли до них, їх обох з різних боків витягли із автомобіля, чоловіка поклали на капот автомобіля. Потім чоловіка почали бити, зав`язали руки та голову скотчем. Чоловік у формі з боку від її чоловіка щось тримав у себе в руках і закинув чоловіку у штани, потім це випала з його штанів, її чоловік кричав що йому щось підкинули. Викотилося із штанів предмет схожий на гранату, потім чоловік у формі щось їз неї викручував. Вона була присутня під час обшуку, були присутні поняті, це були співробітники заправки. Підійти до чоловіка, їй не дозволяли, слідчі приїхали десь через півтори години. При проведенні обшуку вдома, вона не була присутня, вдома вони ніякої зброї не зберігали. Вони мешкають у трьохкімнатній квартирі родиною, іноді до них приїжджає бабуся. Після подій, які відбувалися на заправці, слідчі і оперативники відразу поїхали до їх квартири, у неї відібрали її телефон. Коли вона приїхала додому обшук вже закінчився. Зі слів її чоловіка, гранату знайшли у шафі у дитячому рядку речей в гостевої кімнаті, речі у шафи складає вона.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що в березні 2022 року вона перебувала вдома на сьомому поверсі будинку, і почула шум у загальному коридорі, відкрила двері квартири і побачила співробітників поліції, які її попросили бути пойнятою. Вона спустилася на шостий поверх, всі стояли в коридорі, двері в квартиру були зачиненні, в першу чергу в квартиру зайшли поняті, пішли спочатку на кухню. В її присутності оглянули приміщення кухні, там нічого не знайшли, зайшли в зал і там знайшли гранату у шафі, на третій полиці. Вона бачила, як відкривалася шухляда шафи, потім сказали: «Стоп тут граната», вона її бачила, десь на відстані двох метрів, ближче не підходила. Співробітник поліції був одягнутий у одяг з довгими рукавами, комірці щільно застібнуті. Після попередження про виявлення гранати, поліцейській відійшов від шафи. Потім продовжили обшук і в туалеті між вагонкою, та стіною виявили таблетки, запам`ятала тільки одну назву - клафілін, на балконі знайшли пістолет. В ході проведення обшуку, пройшли по всім приміщенням трьохкімнатної квартири, обвинувачений ходив з ними, при цьому обвинувачений зазначав, що знайдені предмети йому не належать. При проведенні обшуку проводили аудіо та відео фіксацію. Обшук проводився двома чоловіками у формі, був слідчий, молода дівчина, хто саме проводив відеофіксацію вона не пам`ятає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що в березні 2022 року, він заїхав на автомобілі на автозаправку «Укрнафта» на вулиці Краснова в місті Одесі, і до нього підійшов військовий і попросив бути понятим. Стояла машина, обпершись на капот якої, стояв затриманий чоловік у шапці, в чорних брюках і заклеєними очима синьою стрічкою. В ході огляду, шапку з затриманого зняли, оглянули салон автомобіля, та самого затриманого. У затриманого чоловіка, під штаниною лівої ноги, знайшли предмет схожий на гранату, примотана прозорим скетчем до щиколотки ноги, зазначену гранати вилучили. В ході огляду проводилася відео фіксація. Потім гранату забрала особа у військовій формі. Обвинувачений казав, що знайдені предмети йому не належать.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України свідчать також інші докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України. Такими доказами є:

- протокол огляду місця події від 12.03.2022 року

- акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №109 від 12.03.2022 року;

- акт знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №5 від 12.03.2022 року.

- копія довідки №16 від 12.03.2022 року про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів;

- протокол обшуку від 12.03.2022 року, з якого вбачається, що в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_2 було виявлено предмет зовні схожий на гранату, полімерний пакет з 23 пластинами з таблетками «Азалептол», 30 пластин із таблетками «Клафелин - Дарниця», предмет схожий на пневматичній пристрій, без магазину.

- довідка №19 від 12.03.2022 року про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, згідно якого було оглянуто корпус гранати РГД 5;

- довідка №20 від 12.03.2022 року про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, згідно якого було оглянуто запал УЗРГМ;

- акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №110 від 12.03.2022 року, згідно якого було проведено огляд виявленого в квартирі АДРЕСА_2 підозрілого об`єкту, а саме: гранати РГД 5.

- акт знищення вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №6 від 12.03.2022 року

- акт застосування службової собаки від 12.03.2022 року, з якого вбачається, що в ході огляду квартири АДРЕСА_2 зі службовим собакою, виявлено корпус гранати РГД 5, та запал типу УЗРГМ, та пневматичний пристрій.

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.03.2022 року з якого вбачається, що 12.03.2023 року о 14:11 годині затримано ОСОБА_9.

- постанова про визнання предмету речовим доказом від 12.03.2022 року, з якої вбачається, що визнати по матеріалам кримінального провадження № 0000429 від 12.03.2022 року в якості речових доказів: предмет схожий на корпус гранати Ф-1 із маркуванням «9» без вибухового спорядження упаковано до сейф-пакету N°AB1006987; предмет схожий на запал «УЗРГМ» до ручної гранати із маркуванням «18-76 УЗРГМ 349-2» упакований до сейф-пакету NoAB1006985; предмет схожий на корпус гранати РГД-5 із маркуванням «Д-166-85-1Т» упаковано до сейф-пакету NAB1004498; предмет схожий на запал із маркуванням з одного боку «89-7073РГМ - 583» та з маркуванням зі зворотної сторони «Д-104-70» упакований до сейф-пакету NoAB1004497; 1 (один) предмет, зовні схожий на пневматичний пістолет «Baikal MP-654K Cal 4,5 mm» i номером « НОМЕР_2 », вилучений до сейф-пакету NoINZ2066895; полімерний пакет із 23 пластинами із пігулками (по 10 пігулок у кожній пластині) під назво «Азалептол», 3 пластини з пігулками (по 10 пігулок у кожній пластині) під назвою «Клофилин-Дарниця», які упаковано до сейф-пакету NEXP0299704.

- протокол огляду предмету від 13.03.2022 року

- висновок експерта № СЕ -19/116-22/2967-ВТХ від 22.03.2022 року з якого вбачається, що надані на дослідження предмети є: підшивачем УЗРГМ для ручних гранат РГД-5, Ф-1, РГ-42, який відноситься до категорії вибухових пристроїв; корпус учбової гранати УРГ. Який до вибухових пристроїв (боєприпасів) не відноситься, вибухової речовини не містить; підривач УЗРГМ придатний до вибуху; корпус учбової гранати до УРГ до вибуху не придатний у зв`язку з відсутністю в ньому вибухової речовини.

- протоколом огляду предмету від 01.04.2022 року, з якого вбачається що об`єктом огляду є спеціальний пакет Експертної служби МВС №2965613 з об`єктами дослідження (корпус гранати УРГ, залишками підривача УЗРГМ та первинним упакуванням).

- висновок експерта № СЕ -19/116-22/2968-ВТХ від 22.03.2022 року, з фототаблицею, з якого вбачається, що надані на дослідження предмети є корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 та підшивачем УЗРГМ для ручних гранат РГД 5, Ф-1 та РГ-42. При конструктивному поєднанні корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 з підшивачем УЗРГМ, будуть являтися бойовим припасом - ручною осколковою гранатою РГД-5. Надана на дослідження ручна осколкова граната РГД-5 придатна до вибуху.

- протокол огляду предмету від 01.04.2022 року, з якого вбачається що об`єктом огляду є спеціальний пакет Експертної служби МВС №2965614 з об`єктами дослідження ( залишками гранати РГД-5 та первинним упакуванням).

- постанова про визнання предмету речовим доказом від 01.04.2022 року, з якого вбачається, що визнати по матеріалам кримінального провадження № 0000429 від 12.03.2022 року в якості речових доказів спеціальний пакет Експертної служби МВС №2965614 з об`єктами дослідження ( залишками гранати РГД-5 та первинним упакуванням), спеціальний пакет Експертної служби МВС №2965613 з об`єктами дослідження (корпус гранати УРГ, залишками підривача УЗРГМ та первинним упакуванням).

- квитанція №000026 про прийняття на зберігання: гранату калібр РГД-5, Ф-1, РТ 42;

Також, судом безпосередньо досліджені в процесі судового розгляду наступні речові докази:

- відеозапис до протоколу обшуку від 12.03.2022 року з якого вбачається, що в присутності понятих, в ході обшуку квартири, з глибини полиці шафа дістали гранату;

Так, одними із основних засад кримінального судочинства, визначених ст. 7 КПК України є у тому числі змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; розумність строків; диспозитивність; забезпечення права на захист, які полягають, зокрема, у тому, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Так, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

При цьому, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, нормами чинного законодавства стороні захисту та стороні обвинувачення надано право на власний розсуд у змагальному процесі довести свою позицію перед судом шляхом подання на безпосереднє дослідження відповідних доказів, у тому числі шляхом заслуховування у судовому засіданні показань свідків. При цьому, обов`язок щодо забезпечення явки свідків, про допит яких клопотала сторона захисту та сторона обвинувачення покладається саме на сторону захисту та сторону обвинувачення, а суд, у межах наданих йому КПК України повноважень, лише сприяє у здійсненні такого права шляхом здійснення виклику свідків. У свою чергу наслідки, які пов`язані із неявкою свідків у судове засідання також несе сторона, на яку законом покладено обов`язок щодо забезпечення явки таких свідків.

Так, судом була прийнята відмова прокурора від заявленого свідка обвинувачення, а саме: ОСОБА_15 , враховуючи при цьому воєнний стан на території України та можливу зміну місця мешкання зазначеного свідка при можливій евакуації, він неодноразово викликався до суду, ухвали суду про привід свідка, та доручення в порядку ч.3 ст.333 КПК України виконані не були.

Вказані обставини, на думку суду, враховуючи при цьому розумні строки розгляду кримінального провадження, не перешкоджають завершенню судового розгляду в кримінальному провадженні, оскільки суд з об`єктивних причин позбавлений можлиості допитати свідка ОСОБА_15 .

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, захистом, і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Захисник ОСОБА_7 надав до суду письмову промову щодо визнання невинуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, визнання недопустимими доказами відомості надані стороною обвинувачення на підтвердження обвинувального акту, а саме: інформація з гарячої лінії «102» від 12.03.2022 вх. 5712 та всі інші документи та дії які були здійсненні на підставі цих відомостей, протоколи обшуку та відео - фіксація цього.

Аналізуючи промову захисника, судом враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень, яке не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Посилання сторони захисту на визнанні всіх доказів, зібраних під час досудового розслідування даного кримінального провадження, недопустимими, внаслідок отримання на гарячу лінію «102» 11.03.2022 року о 19:33 годині інформації, що: « громадянин ОСОБА_9 пересувається на автомобілі Тайота Яріс д/н НОМЕР_3 і при собі носить зброю», та припущення захисника, що це була провокація злочину не узгоджується з ознаками поняття провокації злочину зазначеного практикою Європейського суду з прав людини, а саме що для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою, не можна визнати, що дії правоохоронних органів були активними настільки щоб спонукати обвинуваченого на вчинення злочину.

Як вбачається з досліджених у суді доказів, в діях співробітників поліції не встановлено дій саме на спонукання противоправних дій, які мали ознаки провокації до вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Отже, перелічені вище та перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення, при яких ОСОБА_9 придбав зберігав носив бойові припаси та вибуховий пристрій всупереч передбаченого законом порядку.

Покази обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , яка є дружиною обвинуваченого, про те, що вибуховий пристрій та гранату йому було підкинуто працівниками поліції, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом обшуку від 12.03.2022 року, протоколом огляду місця події від 12.03.2022 року, висновками експертів, також показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які були присутні при огляді місця події на автозаправці розташованої на АДРЕСА_3 , та бачили, що у обвинуваченого ОСОБА_9 була виявлена та вилучена граната. Крім того, свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні послідовно пояснила, як здійснювався процес проведення обшуку в квартирі, АДРЕСА_2 , в ході якого була виявлена та вилучена граната РГД -5, зазначали, що всі учасники обшуку одночасно переходили з кімнати в кімнату під час обшуку та бачили особисто, як під час обшуку була виявлена в шафу граната, та в туалеті між вагонкою стіною виявили таблетки лікарські препарати. У зазначених свідків не було заперечень відносно процесуальних дій, які відбувалися в їх присутності.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при вище викладених обставинах беззаперечно, «поза розумним сумнівом» доведена в судовому засіданні, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, та придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, суд визнає, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, з урахуванням конкретних обставин вчинення ним злочину, свідчить про високу суспільну небезпеку обвинуваченого,відсутність обставин які пом`якшують покарання, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, та приймаючі до уваги обставини скоєного злочину, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості, індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про неможливість виправлення ОСОБА_9 без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_9 нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Підстав для застосування при призначенні покарання положень ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді позбавлення волі, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_9 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 в межах кримінального провадження № 0000429 від 12.03.2022 року, не обирався.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» у розмірі 6 006 (шість тисяч шість) гривень 70 копійок.

Речові докази: спеціальний пакет Експертної служби МВС №2965614 з об`єктами дослідження ( залишками гранати РГД-5 та первинним упакуванням), спеціальний пакет Експертної служби МВС №2965613 з об`єктами дослідження (корпус гранати УРГ, залишками підривача УЗРГМ та первинним упакуванням), - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1