Код суду 233 Справа № 233/3690/23
Вирок

Іменем України

01 серпня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 29 січня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Литви, українця, громадянина України, не одруженого, із вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, помічника начальника розвідки розвідувального відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , капітана, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Військовослужбовцем військової служби за контрактом ОСОБА_5 , проходячи її на посаді помічника начальника розвідки розвідувального відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, 29 січня 2023 року приблизно о 08 годині 30 хвилин в світлий час доби, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в м. Костянтинівка, Костянтинівської ОТГ, Краматорського району, Донецької області, сів за кермо автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та почав рух, і далі, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухаючись по вулиці Мірошниченко за напрямком руху з боку проспекту Ломоносова в напрямку вулиці Промислова, поблизу перехрестя з вулицею Промислова, враховуючи дорожню обстановку не вибрав безпечної швидкості руху та не контролював рух керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого втратив курсову стійкість транспортного засобу та допустив виїзд автомобіля ну зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого водій автомобіля марки «ВАЗ 21061» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді рубаної рани підборіддя справа, перелому рукоятки грудини, перелому 8-го ребра ліворуч, двобічний гідроторакс, перелом заднього краю вертлюгової впадини зліва, перелом лівої ліктьової кістки, перелом правого наколіннику, перелом лівої стегнової кістки, стан після ендартеректомії стегнової та підколінної артерії, ампутації лівої нижньої кінцівки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 31 липня 2023 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення. Під час досудового розслідування і судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині та зобов`язується:

- беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

- щиро каятися.

- у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання.

- не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Додав, що щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю правопорушення.

Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив згоду потерпілого щодо укладення угоди про визнання винуватості. Зазначив, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував завдані збитки та потерпілий висловлював бажання щодо призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 31 липня 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 31 липня 2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем (за контрактом), учасником бойових дій, а також його критичне ставлення до скоєного, бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та приймати участь у бойових діях, нагальну необхідність ЗСУ у такому військовослужбовці, про що свідчить лист командира військової частини НОМЕР_1 № 0666/35/5546 від 15.07.2023, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами більш м`якого, не передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України покарання без призначення додаткового покарання.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Арешт накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2023 року підлягає скасуванню.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз та судових авто-технічних експертиз на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався і на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2023 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому узгоджене, більш м`яке, не передбачене ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України, покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн. без позбавлення права керування транспортними засобам.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням по справі:

-судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/113-23/567-ІТ від 09.03.2023 у сумі 1510 грн. 24 коп.;

-судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/113-23/566-ІТ від 07.03.2023 у сумі 1510 грн. 24 коп.;

-судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/105-23/1043-ІТ від 12.05.2023 у сумі 1132 грн. 68 коп.;

-судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/113-23/1855-ІТ від 13.07.2023 у сумі 1434 грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладний ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2023 року на:

-автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузову - НОМЕР_4 , належний ОСОБА_8 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 ;

-автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову - НОМЕР_5 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 та зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 .

Речові докази:

-- автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову - НОМЕР_5 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 та зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 переданий на зберігання відповідно до протоколу передачі речового доказу на відповідне зберігання від 29 квітня 2023 року потерпілому ОСОБА_7 - повернути користувачу ОСОБА_7 ;

-автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузову - НОМЕР_4 , належний ОСОБА_8 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 переданий на зберігання відповідно до протоколу передачі речового доказу на відповідне зберігання від 16 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 - повернути користувачу ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1