Справа №463/6285/23
Провадження №1-кс/463/5672/23
У Х В А Л А

14 серпня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000078 від 13 березня 2023 року про арешт майна,

в с т а н о в и в :

слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, що вилучене в ході проведення обшуку, який проводився 09.08.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , за результатами якого, в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в пластиковому чохлі прозорого кольору, з вмістом сім-карти мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 .

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ ЛРУП №1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за №0000078 від 13 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.1 ст. 263 КК України, в межах якого з метою отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні було проведено обшук, який проводився 09.08.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , за результатами якого, в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в пластиковому чохлі прозорого кольору, з вмістом сім-карти мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 .

Відтак, на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучене майно має значення для кримінального провадження та може бути використане в якості доказу, а тому просить накласти арешт на таке.

Слідчий в судове засідання не з`явився, просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заперечення з приводу накладення арешту.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у провадженні СВ ЛРУП №1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за №0000078 від 13 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.1 ст. 263 КК України, в межах якого встановлено, що службові особи митного поста «Краковець» Львівської митниці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спільно із працівниками управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 організували протиправну схему систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди, шляхом здійснення штучних перешкод під час митного оформлення осіб, які перевозять людей та їх особисті речі, а також «передачі» та гуманітарну допомогу з країн Європейського союзу, в межах митної норми.

Так, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.08.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання співробітника УБК та ПМП Львівської митниці ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки слідство мало підстави вважати, що за місцем фактичного проживання останнього можуть знаходитись відшукувані слідством предмет неправомірної вигоди, кошти та речі, які мають значення для досудового розслідування.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному старшим слідчим СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, 09.08.2023, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , за результатами якого, в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в пластиковому чохлі прозорого кольору, з вмістом сім-карти мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 , який поміщено у спеціальний пакет PSP 0000259.

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 винесено постанову від 09.08.2023 року про визнання вищевказаного майна речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим доведено можливість скоєння кримінального правопорушення та оскільки дійсно існує сукупність підстав вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, про арешт якого заявлено клопотання відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту це може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000078 від 13 березня 2023 на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку, який проводився 09.08.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , за результатами якого, в останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в пластиковому чохлі прозорого кольору, з вмістом сім-карти мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно положень ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» ухвала про арешт майна у кримінальному провадженні підлягає оприлюдненню не раніше дня її звернення до виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1