Справа № 204/6283/22
Провадження № 1-кп/204/332/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000188 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування свого клопотання зазначив, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800,00 грн. При цьому судом враховано лише ризик, передбачений п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, 15 вересня 2023 року до обласної прокуратури надійшов протокол за результатами тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у розпорядженні оператора мобільного зв?язку ТОВ «лайфселл» щодо надання послуги «Заміна SIM-карти» за номером НОМЕР_1 , який було вилучено під час обшуку у ОСОБА_3 . Так, встановлено, що послуга «Заміна SIM-карти» за номером НОМЕР_1 отримана 28.04.2022 ОСОБА_9 . Таким чином у ході судового розгляду встановлено нові обставини, які свідчать про можливість дистанційного втручання в обліковий запис та переписку у месенджері Viber, за допомогою якого обвинувачений вів спілкування з представниками ФСБ РФ. Дані нові обставини встановлені у ході судового розгляду вже після ухвали суду від 31 серпня 2023 року, якою визначено заставу, підтверджують, що ризик передбачений п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки інформація, що міститься у переписці у месенджері Viber та тимчасовий доступ до якої надано судом за клопотанням захисту, має значення для доведення обставин, які підлягають доказуванню та може підтвердити факт спілкування обвинуваченого з представниками ФСБ РФ та передання їм певних відомостей, що становлять розвідувальний інтерес. Крім того, факт відновлення номеру телефону ОСОБА_3 свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки відновлення облікового запису та контактів дає можливість обвинуваченому продовжити активне спілкування з представниками ФСБ РФ з метою проведення підривної діяльності проти України. Враховуючи вищевикладене, 19 вересня 2023 року до ЄРДР внесено відомості під № 0000503 за ч. 2 ст. 361 КК України за фактом того, що ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами здійснили несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж з метою знищення, підробки, спотворення змісту інформації, що оброблюється та передається у таких системах та мережах, а саме за допомогою месенджеру «Viber» у мережі оператора телекомунікаційних послуг ТОВ «лайфселл». Крім того, СВ УСБУ в Дніпропетровській області 19 вересня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за ст. 386 КК України за фактом того, що 14 вересня 2023 року о 18 год. 58 хв., використовуючи програмне забезпечення «Telegram», користувач з обліковим записом « ОСОБА_10 » надіслав головному спеціалісту ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області підполковнику ОСОБА_11 , який здійснював проведення експертного дослідження доказів в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000188 від 18 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111 КК України та надав відповідний висновок експерта, текстове повідомлення, зміст якого містить примушування експерта до давання завідомо неправдивих показань під час судового розгляду вказаного кримінального провадження у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська за грошову винагороду. Вищезазначена обставина не враховувалась судом при винесенні ухвали від 31 серпня 2023 року, якою визначено заставу та підтверджує, що ризик передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, підтвердився. Таким чином, після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, виникли нові обставини, які свідчать про наявність нових ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не враховано судом при винесенні ухвали від 31 серпня 2023 року, якою обвинуваченому визначено заставу. Крім того, відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. Ст. 109-1 14-1, 258-258-3, 260, 261, 437-442 КК України. Все вищезазначене дає стороні обвинувачення достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 при застосуванні більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, чи скоїти інше. Оцінюючи в сукупності викладене, необхідно прийти до висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинуваченого та відповідно до ст. 200 КПК України, існують підстави для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокати: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Надали суду заперечення, в обґрунтування яких зазначили, що передбачені законом підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні, про що свідчить наступне. Внаслідок відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень, на теперішній час судом вже досліджено всі докази сторони обвинувачення. Під час дослідження письмових та речових доказів сторона захисту звертала увагу суду на численні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та основоположних прав ОСОБА_3 , допущені під час їх отримання стороною обвинувачення, які свідчать про наявність законодавчо встановлених підстав для визнання їх недопустимими, з приводу чого ними було подано клопотання про визнання їх недопустимими доказами, у яких детально описано допущені порушення. І хоча остаточну оцінку доказів у справі суд має здійснити у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку у справі, законодавець, тим не менш, передбачає обов?язок суду враховувати під час прийняття рішення щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (ст. 178 ч. 1 п. 1 КПК України). Сторона захисту вважає, що якість доказів, на які посилається прокурор, не дозволяє стверджувати про їх вагомість у розумінні ст. 178 ч.1 п.1 КПК України. Звертає на себе увагу і та обставина, що стороною захисту під час дослідження судом доказів сторони обвинувачення було послідовно продемонстровано істотні порушення вимог КПК України та основоположних прав ОСОБА_3 , допущених стороною обвинувачення під час проведення досудового розслідування та отримання доказів, що, на їх думку, свідчить про недопустимість всіх доказів у справі. Та, оскільки стороною захисту оспорюється допустимість всіх доказів у кримінальному провадженні, згідно ст. 92 КПК України у прокурора виник обов?язок довести суду допустимість доказів. Проте, жодних дій, спрямованих на доведення допустимості доказів, прокурором вчинено не було. Отже, є очевидним, що докази, на які посилається прокурор у клопотанні, не є «вагомими» у розумінні ст. 178 ч.1 п.1 КПК України, та не дозволяють на їх підставі переконатись у тому, що ОСОБА_3 дійсно міг вчинити інкриміновані кримінальні правопорушення, тобто, не надають підстав для твердження про існування обґрунтованої підозри у розумінні ч. 2 ст. 177 КПК України. B клопотанні прокурора зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням нових обставин, які не були відомі на час постановлення ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою від 31 серпня 2023 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 536 800 грн. Однак, у клопотанні прокурора не зазначено обставин, що свідчать про наявність підстав вважати, що саме обвинуваченим ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Що стосується конкретних ризиків, зазначених у клопотанні прокурором: ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 . Згідно клопотання прокурора 15 вересня 2023 року до обласної прокуратури надійшов протокол за результатами тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у розпорядженні оператора мобільного зв?язку ТОВ «лайфселл» щодо надання послуги «Заміна SIM-карти» за номером НОМЕР_1 , яку було вилучено під час обшуку у ОСОБА_3 . При цьому, прокурор зазначає, що встановлено, що послуга «Заміна SIM -карти» за номером НОМЕР_1 отримана 28 квітня 2022 року ОСОБА_9 . Однак, згідно довідки «Лайфселл» вих. № 00034 вх від 14 вересня 2023 року, ідентифікацію при заміні SIM-карти абонент (дані якого в вищевказаній довідці не зазначено) пройшов по загальним питанням по номеру і надав працівнику дилера наступну контактну інформацію: водійське посвідчення НОМЕР_2 (копія документу у дилера не залишилася) ?? ОСОБА_9 . Отже, при ідентифікації особи, яка здійснила послугу «Заміна SIM - карти» за номером НОМЕР_1 , невідомим співробітником дилера була отримана якась інформація по загальним питанням, по яким саме інформація не міститься, та зазначено контактну інформацію без надання підтверджуючих особу документів, які не збереглися. В даному випадку, твердження про те, що саме ОСОБА_9 , а не якась інша особа скористалася послугою «Заміна SIM - карти» за номером НОМЕР_1 є суто припущенням сторони обвинувачення, без наявності належних доказів. В подальшому прокурор ОСОБА_4 робить висновок про встановлення нових обставини, які на його суб`єктивну думку, свідчать про можливість дистанційного втручання в обліковий запис та переписку у месенджері Viber за допомогою якого обвинувачений вів спілкування з представниками ФСБ РФ. В висновку експерта в п. 1.2 зазначено, що: під час дослідження мобільного телефону «Iphone 7», історія обміну повідомленнями із використанням виявленого на телефоні програмного забезпечення Native Messages, Skype, Viber та WhatsApp містяться у файл-звіті «Iphone 7 (A16660)_3вт.pdf» на вкладці «Чати». Історія обміну повідомленнями з використанням програмного забезпечення Telegram збережена у вигляді знімків екрану та скопійовано до каталогу «Iphone 7/ Telegram». Історія обміну повідомленнями із використанням виявленого на мобільному телефоні «S8» програмного забезпечення WhatsApp, Viber тa Telegram, збережена у вигляді знімків екрану та скопійована до каталогу «S8/Месенджери». Під час проведення експертного дослідження експерт ОСОБА_11 використовував: спеціальний програмно-апаратний комплекс UFED Touch (далі АБЗ); спеціальне програмне забезпечення UFED Physical Analyzer (далі СПЗ) (фізичний аналізатор). Наявність програмно-апаратний комплекс (ПАК) UFED Cellebrite дозволяло експерту зробити звіт і по мобільному телефону «S8». Причина, по якій експерт цього не зробив, невідома. Однак, під час допиту експерта в суді, при огляді мобільного телефону «S8», він використовував дані звіту «UFED» по цьому телефону зі свого мобільного телефону. Якби експерт ОСОБА_11 , долучив до свого висновку не знімки з екрану, а безпосередньо звіт в «df» з використанням програми «UFED», можна було б прослідкувати історію повідомлень месенджера Вайбер, на якому міститься переписка за 27-28-27.01.2022. Крім того, за допомогою програми «UFED», можна було розпізнати, скопіювати або «відновити» з носія дані. Також необхідно звернути увагу, що будь-яких об?єктивних даних про те, що з «SIM-карти» за номером НОМЕР_1 здійснювався вихід до глобальної мережі Інтернет за період заміни SIM-карти 28 квітня 2022 року до проведення експертизи з 19 травня 2022 року до 04 травня 2022 року, в матеріалах кримінального провадження немає. У зв?язку з тим, що переписка у месенджері Viber здійснюється лише при вході до глобальної мережі Інтернет, твердження прокурора ОСОБА_4 є безпідставними. Ризик незаконно впливати на експерта у кримінальному провадженні прокурор обґрунтовує тим, що 14 вересня 2023 року з використанням програмного забезпечення «Телеграм» користувач з обліковим записом « ОСОБА_10 » надіслав експертові ОСОБА_11 , який проводив у кримінальному провадженні експертне дослідження речових доказів, текстове повідомлення, зміст якого містить примушування експерта до давання завідомо неправдивих показань під час судового розгляду кримінального провадження у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська. На підтвердження вказаних обставин прокурором надано копії: ??витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000629 від 18 вересня 2023 року за ознаками ст. 386 КК України; ??повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 18 вересня 2023 року; ??рапорт про вчинення кримінального правопорушення від 18 вересня 2023 року; ??акт огляду від 15 вересня 2023 року. В акті огляду міститься знімок повідомлення від абоненту з ім?ям ОСОБА_10 (без визначення номеру оператора мобільного зв?язку), у якому, нібито, абонент повідомляє, що він займається ситуацією, пов?язаною із захистом ОСОБА_12 , та, нібито, пропонує, мовою оригіналу: «убедительно предлагаю занять нашу сторону и правильно выступить в суде». Чи дійсно невідомою особою надсилалося таке повіломлення експерту, пересвідчитися неможливо, оскільки не зрозуміло, що це за акт огляду, у якому порядку, ким та на підставі яких повноважень він складався. Однак, у будь-якому разі, обвинуваченому ОСОБА_3 або будь-кому в його інтересах не було жодного сенсу чинити вплив на експерта ОСОБА_11 , просити його про надання якихось свідчень тощо. Оскільки, експерт ОСОБА_11 вже був допитаний судом в судовому засіданні, яке відбулося 04 липня 2023 року, та ще у вказану дату експерт надав докладні свідчення щодо проведеної ним експертизи, допит експерта було завершено та ніким із учасників кримінального провадження питання щодо його допиту більше не порушувалося. Звертає на себе увагу, що ОСОБА_9 обізнаний про те, що допит експерта судом вже відбувся та що його завершено, оскільки він 04 липня 2023 року перебував у залі судового засідання під час допиту експерта. Не зрозуміло також, яким чином ОСОБА_3 або хтось в його інтересах мав можливість отримати інформацію про номер мобільного телефону експерта ОСОБА_13 , оскільки в матеріалах кримінального провадження, відкритих стороні захисту, номер телефону експерта ОСОБА_11 відсутній, та є очевидним, що таку інформацію неможливо знайти і у відкритому доступі. Вищенаведене свідчить про відсутність у даному кримінальному провадженні ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 спроб незаконного впливу на експерта ОСОБА_11 та надсилання невідомою особою повідомлення такого змісту експерту ОСОБА_11 могло бути здійснено лише в інтересах сторони обвинувачення задля штучного створення підстав для тривалого отримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, на користь чого свідчить й послідовність тримання стороною обвинувачення інформації та вчинення невідомою особою таких дій. Так, 14 вересня 2023 року об 11.00 год. слідчий УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_14 , тобто слідчий, який входив до складу слідчої групи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , та відносно 2х слідчих із вказаної слідчої групи - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за заявами ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення проводиться досудове розслідування, було отримано тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у розпорядженні ТОВ «Лайфселл», згідно якої невідома особа 28 квітня 2022 року із використанням даних ОСОБА_9 отримала послугу заміни сім-картки. Та вже о 18.58 год. 14 вересня 2023 року експерту ОСОБА_11 невідомим абонентом, ідентифікувати якого неможливо, та який вказав у своєму обліковому акаунті ім?я ОСОБА_10 , було надіслано повідомлення вказаного змісту. Інші копії документів свідчать лише про вчинення дій, спрямованих на проведення досудового розслідування за цим фактом: реєстрацію кримінального провадження, визначення слідчих (у тому числі, й слідчого ОСОБА_15 , щодо дій якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_3 ), та ніяк не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до надіслання повідомлення експертові. Підсумовуючи вищенаведене, сторона захисту вважає, що прокурором не доведено існування у кримінальному провадженні обставин, які свідчать на користь вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає прокурор у клопотанні, а отже, про відсутність підстав для зміни обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави. Навпаки, після внесення застави та звільнення з-під варти ОСОБА_3 в повному обсязі виконує покладені на нього обов?язки, з?являється за кожним викликом суду, не виїжджає за межі м. Дніпра, не має паспорту чи іншого документу для виїзду за кордон.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Суду надала письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що 20 вересня 2023 року прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 вручено клопотання у кримінальному провадженні № 0000188 від 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України, у якому прокурор просить замінити запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що 15 вересня прокурором отримано довідку за результатами тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у розпорядженні оператора «лайфсел» і вважає, що послуга «заміна sim-карти» за номером НОМЕР_1 здійснена 28 квітня 2022 року ОСОБА_9 . Також надано копію витягу з ЄРДР за № 0000503 від 19 вересня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_9 здійснили несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних мереж з метою знищення інформації. По-перше, як вбачається з довідки, наданої оператором «лайфсел», копія документу, яку особа надала з метою своєї ідентифікації - посвідчення водія, у дилера відсутнє. Таким чином, будь-яка особа , у тому числі і співробітник СБУ, могли використати копію документа, яка наявна в електронних базах сервісного центру МВС, та до яких могли отримати доступ оперативні працівники. На той час обвинувачений ОСОБА_17 перебував у слідчому ізоляторі. Засобів зв?язку в умовах слідчого ізолятору ОСОБА_3 не мав. Побачень з родичами також не було. Спілкування відбувалося лише у залі суду у присутності конвою та інших учасників процесу, у тому числі і прокурора. Згідно зі ст. 214 КПК прокурор у разі виявлення кримінального правопорушення повинен негайно, на протязі 24 годин внести відомості до ЄРДР. Проте, прокурор вніс відомості лише 19 вересня. На підсилення своєї позиції додано ще і витяг з ЄРДР № 000629 щодо примушування експерта до дачі неправдивих показів. Звернула увагу суду, що експерт вже був допитаний у судовому засіданні в липні 2023 року та надав вичерпні відповіді на питання, які йому ставили. Яким чином ідентифікували особу на ім?я ОСОБА_10 , як ОСОБА_12 - невідомо. На скріншоті не відображено номер мобільного телефону. Яким чином співробітники ідентифікували його, як номер ОСОБА_3 - невідомо. Викликає сумніви і повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Якщо смс надійшло 14 вересня, незрозуміло, чому тільки 18 вересня т.в.о. начальника УСБУ вирішив направити повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Не може бути доказом і акт огляду мобільного телефону, який складений 15 вересня 2023 року, до внесення відомостей до ЄРДР. ОСОБА_3 з?являється за викликом, не порушує покладені на нього обов?язки, здав свої паспорти для виїзду за кордон, тому підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав заперечення, подані іншими захисниками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку своїх захисників.

Суд дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Частинами 1, 2 ст. 331 КПК встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та було визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів, що складає 536800 грн. 04 вересня 2023 року ОСОБА_3 було звільнено з під варти, у зв`язку із внесенням застави.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Отже, законодавець наділяє прокурора правом заявляти клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу.

Обов`язковими умовами за ч. 2 ст. 200 КПК України є обґрунтування прокурором обставин, які є передумовою звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки виконання завдань кримінального провадження через їх наявність може бути утруднена.

У даному випадку прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 посилається на те, що під час визначення відносно обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, суду не було відомо про наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 КПК України, про наявність яких стало відомо після того, як були отримані відомості на підстави ухвали суду про тимчасовий доступ, а також інформації СБУ про намагання здійснити вплив на експерта.

Так, відповідно до довідки наданої начальником відділу взаємодії та кореспонденції ТОВ «лайфселл» ОСОБА_18 14 вересня 2023 року за вих. № 00034вх, на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2023 року, встановлено, що заміна SIM-картки з номером телефону НОМЕР_1 відбулася 28 квітня 2022 року о 14:14:06 в магазині дилера за адресою: АДРЕСА_1 - ФОП ОСОБА_19 (код НОМЕР_3 ), тел.: НОМЕР_4 . Заміна SIM-картки не проводилась працівником ТОВ «лайфселл», а проводилась працівником дилера. Ідентифікацію абонент пройшов по загальним питання по номеру і надав працівнику дилера наступну контактну інформацію: водійське посвідчення НОМЕР_2 (копія документу у дилера не залишалась), ОСОБА_9 . Таким чином, були встановлені нові обставини, які свідчать про можливість дистанційного втручання в обліковий запис та переписку у месенджері Viber за допомогою якого обвинувачений вів спілкування з представниками ФСБ РФ, що в свою чергу підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отримання вказаної інформації, дає суду підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченим ОСОБА_3 вчинити інше кримінальне правопорушення, або ж продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, оскільки у зв`язку із відновленням облікового запису та контактів, які наявні на «SIM-карті» за номером НОМЕР_1 , є обґрунтована ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 може продовжити або ж відновити активне спілкування з представниками ФСБ РФ з метою проведення підривної діяльності проти України. Більш того, відбулося відновлення «SIM-карти», яка є доказом у кримінальному провадженні, що також підтверджує наявність ризику - знищення, приховування, спотворення речей або доказів, що мають істотне значення для справи.

Окрім цього, СВ УСБУ в Дніпропетровській області 19 вересня 2023 року були внесені відомості до ЄРДР за ст. 386 КК України за фактом того, що 14 вересня 2023 року о 18 год. 58 хв. використовуючи програмне забезпечення «Telegram», користувач з обліковим записом « ОСОБА_10 », надіслав головному спеціалісту ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області підполковнику ОСОБА_11 , який здійснював проведення експертного дослідження доказів в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000188 від 18 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111 КК України та надав відповідний висновок експерта, текстове повідомлення, зміст якого містить примушування експерта до давання завідомо неправдивих показань під час судового розгляду вказаного кримінального провадження у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, що в свою чергу дає суду підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом не приймаються доводи сторони захисту про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки хоча вказаного експерта вже було безпосередньо допитано в судовому засіданні, однак сторони кримінального провадження не позбавлені можливості протягом всього часу судового розгляду заявляти клопотання про додатковий його допит.

Вказані ризики суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд погоджується з доводами прокурора, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_3 матиме змогу вчиняти спроби щодо можливого відновлення або ж продовження спілкування із співробітниками ФСБ РФ, знищення певних відомостей, які можуть скомпрометувати його, що в свою чергу свідчить про не можливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім цього, продовжує зберігатись ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Продовження наявності вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 111 КК України, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, а також те, що у разі засудження за вчинення інкримінованих кримінальних покарань судом може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, при застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду. Разом із цим, обвинувачений, розуміючи складність проведення судового розгляду в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України та, враховуючи можливо набуті ними зв`язки з представниками іноземної держави, а саме Російської Федерації, може переховуватись від суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України.

Судом також береться до уваги те, що батько обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_20 постійно проживає в Російській Федерації та є громадянином Російської Федерації. А тому вказаний факт, може свідчити, що в разі визнання останнього винуватим та будучи на більш м`якому запобіжному заході, не бажаючи нести покарання за вчинені кримінальні правопорушення, може вдатися до дій щодо виїзду до території Російської Федерації або ж на тимчасово непідконтрольні території України задля того, щоб вподальшому потрапити до Російської Федерації, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 111 КК України та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що обвинувачений, перебуваючи на волі може ухилятися від суду, продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується або ж вчинити нове, знищити або спотворити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на експерта.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, судом враховано відомості про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, те, що він є пенсіонером, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, однак вказані відомості не зменшують існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку суду, залишення до обвинуваченого чинного запобіжного заходу у вигляді застави, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому відносно обвинуваченого необхідно змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року № 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року № 27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку, внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Отже, враховуючи вищенаведене, з урахуванням задоволення клопотання прокурора щодо зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу із застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що внесена на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року застава, підлягає поверненню заставодавцям ОСОБА_21 та ОСОБА_9 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 194, 200, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Змінити обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Повернути заставодавцю ОСОБА_9 , внесену заставу в розмірі 268400 грн., яка внесена відповідно до квитанцій № 9316-5377-8182-1762 01 вересня 2023 року, отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 по справі 204/6283/22 провадження № 1-кп/204/332/23.

Повернути заставодавцю ОСОБА_21 , внесену заставу в розмірі 268400 грн., яка внесена відповідно до квитанцій № 9316-5381-5612-9001 01 вересня 2023 року, отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 по справі 204/6283/22 провадження № 1-кп/204/332/23.

Ухвала щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1