Справа № 639/529/23
Провадження № 1-кп/639/257/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/529/23 (в ЄРДР №0000012 від 17.01.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 проживав зі своєю дружиною ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , з якою був пов`язаний спільним побутом, маючи при цьому взаємні права та обов`язки.

Однак, ОСОБА_4 , вирішив стати на шлях систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства в сім`ї у відношенні своєї дружини ОСОБА_9 , в межах їх сумісного місця проживання.

Так, ОСОБА_4 15.07.2022, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем сумісного проживання з ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство (психологічне та фізичне), яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварок на побутовому ґрунті зі своєю дружиною в ході якої застосовував ненормативну лексику у відношенні останньої, погрожував фізичною розправою та спричинив побої. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2022 по справі №639/2168/22 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Надалі ОСОБА_4 , не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за допущене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї дружини, 03.11.2022 приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем сумісного проживання з ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, знову вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє (психологічне та фізичне) насильство, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю дружиною, в ході якої застосовував ненормативну лексику у відношенні останньої, погрожував фізичною розправою та кидався в бійку. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 по справі №639/4405/22 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Крім того ОСОБА_4 , не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за допущене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї дружини, 13.12.2022 за місцем мешкання вчинив відносно свої дружини домашнє насильство, а саме: фізичне (штовхав, наносив удари, що не призвели до тілесних ушкоджень, душив), психологічне (ображав нецензурною лайкою, принижував), чим завдав моральних страждань своїй дружині, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 по справі №639/4473/22 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, та продовжив свої протиправні дії, спрямовані на фізичне і психологічне насильство у відношенні своєї дружини ОСОБА_9 , в межах їх сумісного місця проживання у будинку АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_4 31.12.2021 приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні житлової кімнати за вище вказаною адресою, вчинив сварку зі своєю дружиною - ОСОБА_9 , в ході якої висловлювався брутальною лайкою на її адресу, чим допустив насильство в родині. Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 по справі №639/59/23 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу скоїв умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо дружини, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, основними складовими якого є:

- психологічне та фізичне насильство у відношенні своєї дружини ОСОБА_4 в межах їх сумісного місця проживання;

- насильницька агресія, що виразилася у вмотивованій деструктивній поведінці, яка спричинила фізичних та психологічних страждань потерпілій, викликавши у неї психологічний дискомфорт, тобто, негативні переживання, стан напруженості, страху та пригніченості.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час виконання судом дій, передбачених ч. 1 ст. 348 КПК України, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав частково, посилаючись на те, що ініціатором сварок була дружина, в ході конфліктів він не вживав ненормативної лексики на адресу дружини.

Будучи допитаний судом 12.04.2023, обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, згідно яких у жовтні 1998 року він уклав шлюб з ОСОБА_9 та проживав з нею однією сім`єю до січня 2023 року. До теперішнього часу шлюб між ними не розірвано. Станом на липень 2022 року вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Спільних дітей не мають, ОСОБА_9 має доньку від попередніх сімейних відносин - ОСОБА_10 .

Відносини між ним та дружиною були нормальні доки не погіршився їх матеріальний стан. Саме з цим він пов`язує і погіршення їх стосунків та невдоволення ОСОБА_9 , яке почалось коли заснований ними бізнес прийшов в занепад після його хвороби та передачі керування ним падчерці. Після цього обстановка в родині загострилась, почали виникати сварки, проте їх ініціатором був не він, а ОСОБА_9 , він їй не погрожував та не кривдив.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував факт зловживання спритними напоями з його боку, вказуючи, що йому це протипоказано за станом здоров`я.

Водночас ОСОБА_4 показав, що мали місце випадки, коли у ОСОБА_9 виникали гематоми, але це було внаслідок захисту з його боку. Внаслідок сварок між ним та ОСОБА_9 15.07.2022, 03.11.2022, 13.12.2022 та 31.12.2022 на виклики за місцем їх проживання приїжджали працівники поліції, складали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, він був присутній в суді під час розгляду відповідних справ, свою вину визнавав частково, проте постанови, якими його було притягнуто до адміністративної відповідальності, в апеляційному порядку не оскаржував та добровільно виконував в частині накладення на нього адміністративного стягнення. Щодо подій 06.01.2023, то обвинувачений зазначив, що того дня після розгляду чергового розгляду в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього він не зміг потрапити до будинку, забрати свої теплі речі, ОСОБА_9 він з погрозами не телефонував, а писав смс-повідомлення з віршами. Також ОСОБА_4 зазначив, що у випадку призначення йому судом штрафу, він визнає вину у кримінальному правопорушенні.

В подальшому 30.08.2023 ОСОБА_4 змінив свою процесуальну позицію, зазначивши, що визнає вину в повному обсязі, піддав свої дії критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного. При цьому обвинувачений вказав, що дійсно допускав дмашнє насильство відносно ОСОБА_9 , зокрема 15.07.2022, 03.11.2022, 13.12.2022 та 31.12.2022, вважав, що це було викликано саме психологічною напругою внаслідок військової агресії відносно України та бойових дій, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані. Проте станом на теперішній час вони з ОСОБА_9 примирились, їх відносини налагодились, вони знов проживають разом, чекають на онука.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім зміненої процесуальної позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за наведених вище обставин підтверджується показаннями потерпілої, яка була допитана під час судового розгляду, а також сукупністю інших досліджених доказів по кримінальному провадженню.

Так, потерпіла ОСОБА_9 12.04.2023 показала суду, що перебуває з обвинуваченим ОСОБА_4 у шлюбі з 1998 року, також до цього вони жили разом однією сім`єю на протязі приблизно 8 років. Спочатку стосунки у них були нормальні, але дійсно після занепаду бізнесу та погіршення матеріального стану їх відносини змінилися. Проте вказані обставин вплинули саме на ОСОБА_4 , який був змушений влаштуватися до служби таксі, працювати на сторонніх осіб, що дуже позначилось на його психологічному та емоційному стані, адже він, як людина амбіційна та звиклий до гарного життя, до такого не звик, працювати на когось не в його правилах.

Після цього вона стала об`єктом нападок з боку ОСОБА_4 , який почав її ображати, зганяти на ній свою злість та зробив неможливим їх сумісне проживання в одній домівці.

Зокрема, у ОСОБА_4 склався такий розпорядок дня, за яким він спав до 12:00, потім прокидався, їхав підробляти в службі таксі, зароблені кошти витрачав на спиртне, приїздив додому десь о 16:00 та починав вживати придбаний ним алкоголь, потім вмикав гучно музику. Деякий час після цього він був в гарному настрої, але потім в нього виникала безпричинна агресія відносно неї. Внаслідок цього вона була змушена зачинятися в кімнаті та навіть брати з собою відро для справляння фізіологічних потреб, щоб уникати спілкування з ним.

Після початку широкомасштабної збройної агресії РФ, під час оголошених в місті повітряних тривог, коли вона знаходилась в зачиненій кімнаті, ОСОБА_4 стояв під дверима, сміявся та казав, що зараз прилетить снаряд, спонукаючи тим самим викликати в неї страх та відчинити двері, що негативно давалося в знаки на її емоційному стані, адже це повторювалось кожного дня, як і постійні образи з його боку.

Крім того ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вмикав гучно музику до 4 ранку, виламував двері до неї в кімнату. Комунальні послуги не оплачував, по господарству нічого не робив.

До 05.08.2022 обвинувачений реагував на поліцію, але коли йому виповнилось 60 років, він став некерованим, почав регулярно бити її кулаками та ногами, валив на підлогу, хапав за волосся, висловлюючись при цьому на її адресу нецензурною лайкою.

Вона працівників поліції викликала не кожного разу, почала тільки після того як стало реально страшно за своє здоров`я та життя. До цього часу терпіла, мовчала та плакала.

Зокрема, 03.11.2022 ОСОБА_4 вдарив її кулаком лівої руки в області голови, внаслідок чого у неї утворилась гематома на обличчі. В те ж саме місце він наніс їй удар і 31.12.2022.

Внаслідок дій обвинуваченого в неї значно погіршився морально-психологічний стан та загальний стан здоров`я.

Завдяки працівникам патрульної поліції та дільничному ОСОБА_4 вдалося ізолювати від неї коли на початку січня 2023 було винесено заборонний припис. Після цього він виїхав та не мешкає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З цього часу її життя налагодилось, вона стала нормально спати.

Водночас потерпіла показала суду, що після 06.01.2023 обвинувачений ОСОБА_4 смс-повідомлення з погрозами їй не писав та не телефонував. Також він ніколи не вимагав у неї продукти харчування та гроші, можливо працівники поліції її неправильно зрозуміли.

Крім того ОСОБА_9 зазначила, що не бажає будь-якого покарання для ОСОБА_4 , а просто хоче спокійно жити, щоб його не було поруч. Він пообіцяв не наближуватися до неї та з січня 2023 дотримується цієї обіцянки.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_9 від 12.01.2023, в якій остання просила органи Національної поліції вжити заходи відносно ОСОБА_4 , 1962 р.н., який на протязі тривалого періоду часу за адресою: АДРЕСА_1 влаштовує з нею сварки, під час яких нецензурно висловлюється на її адресу, погрожує фізичною розправою, спричиняє тілесні ушкодження (а. 11 матеріалів д.р.);

-фотозображенням ОСОБА_9 , зроблене на початку січня 2023, яке було долучено потерпілою до матеріалів кримінального провадження (а. 24-25 матеріалів д.р.);

-відомостями, що містяться листі відділу соціальної роботи по Новобаварському району м. Харкова Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» Департаменту соціальної політики ХМР від 20.01.2023 №27 (а. 30-31 матеріалів д.р.);

-постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2022 по справі №639/2168/22, якою на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього наильства), яке мало місце 15.07.2022 (а. 39, 44 матеріалів д.р.);

-постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 по справі №639/4405/22, якою на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього наильства), яке мало місце 03.11.2022 (а. 38, 42 матеріалів д.р.);

-постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 по справі №639/4473/22, якою на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього наильства), яке мало місце 13.12.2022 (а. 40, 41 матеріалів д.р.);

-постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2023 по справі №639/59/23, якою на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього наильства), яке мало місце 31.12.2022 (а. 40, 41 матеріалів д.р.).

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом не допитувався свідок ОСОБА_11 , адже остання на неодноразові виклики до суду не з`явилась, у зв`язку з чим прокурор відмовився від вказаного свідка, а сторона захисту не наполягала на його допиті.

30.08.2023 в судовому засіданні сторони кримінального провадження повідомили про відсутність клопотань щодо доповнення судового розгляду.

З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, закріплені в ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглянув кримінальне провадження на підставі наведених вище доказів, належність, допустимість та достовірність яких у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Так, перед допитом потерпіла ОСОБА_9 була ознайомлена із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, наявності підстав казати нею неправду судовим розглядом не встановлено. Її показання є логічними, послідовими, узгоджуються з іншим доказам по справі.

Істотних порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості досліджених доказів, судовим розглядом не встановлено.

Клопотань про визнання доказів недопустимими стороною захисту також не заявлялось.

Аналізуючи наведені докази, суд дійшов висновку про спростовування ними первинних доводів обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що ініціатором конфліктів була ОСОБА_9 , в ході конфліктів він не вживав ненормативної лексики на адресу дружини, а фізичну силу відносно потерпілої застосовував лише захищаючись від її агресивної поведінки.

Вказані доводи спростовується, окрім змінених показань обвинуваченого, показань потерпілої, і іншими доказами по справі, зокрема постановами Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.08.2022 та 06.01.2022, за змістом яких ОСОБА_4 визнавав свою вину у вчиненні відповідних адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП. При цьому, як показав суду сам ОСОБА_4 , ці постанови ним в апеляційному порядку не оскаржувались та були виконані в частині накладення на нього адміністративного стягнення.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується дослідженими судом доказами.

ІV. Підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.

Згідно обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 , останній також, не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за допущене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї дружини, 06.01.2023, у нічний час доби, починаючи з 22 год.00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знову вчинив домашнє (психологічне) насильство, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварок на побутовому ґрунті зі своєю дружиною, а саме зі свого мобільного телефону неодноразово дзвонив та писав ОСОБА_9 , де в ході розмови ображав та залякував останню, висловлював погрози на її адресу, поєднані з ненормативною лексикою, від чого ОСОБА_9 відчувала себе пригніченою та наляканою.

Крім того згідно обвинувального акту, 13.12.2022 ОСОБА_4 за місцем мешкання вчинив відносно свої дружини ОСОБА_9 економічне домашнє насильство, яке полягало в тому, що він вимагав у неї грошові кошти та забирав продукти харчування.

Проте стороною обвинувачення не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин.

Так, як зазначалось вище, будучи допитаною в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_9 вказані факти заперечувала, вказавши, що після 06.01.2023 обвинувачений ОСОБА_4 смс-повідомлення з погрозами їй не писав та не телефонував, виїхав та не мешкає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , пообіцяв не наближуватися до неї та дотримується цієї обіцянки. Також він ніколи не вимагав у неї продукти харчування та гроші, можливо працівники поліції її неправильно зрозуміли.

З даних, що містить протокол огляду предмету від 24.01.2023, а саме мобільного телефону «Samsung», imei: НОМЕР_1 , належного ОСОБА_9 , не вбачається, що за змістом переписки між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 останній ображав, залякував ОСОБА_9 , висловлював погрози на її адресу. (а. 26-29 матеріалів д.р.)

Будь-яких інших доказів на підтвердження обвинувачення у вказаній частині, яке заперечував ОСОБА_4 , суду не надано.

За змістом же ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованим обвинувачення у вказаній частині.

V. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

З огляд на фактичні дані, встановлені на підставі наведених вище доказів, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, та мотиви суду при призначенні покарання.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше несудимий; одружений, дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, з урахуванням правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. по справі № 280/865/16-к, також не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів; форму вини умисел; конкретні обставини кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, його відношення до скоєного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Крім того, судом враховується позиція потерпілої ОСОБА_9 , яка зазначила , що не бажає будь-якого покарання обвинуваченому (не наполягала на суворому покаранні), вказувала, що після винесення заборонного припису ОСОБА_4 його виконує, пообіцяв не наближуватися до неї та дотримується цієї обіцянки.

З урахуванням досягнення ОСОБА_4 пенсійного віку, покарання, передбачене ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт або обмеження волі, не може бути йому призначене, з огляду на положення ч. 3 ст. 56, ч. 3 ст. 61 КК України.

Призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, на переконання суду, було б несправедливим, не відповідало б тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та іншим наведеним вище обставинам.

При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді позбавлення волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. ст. 76, 91-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілої.

На підставі ч. 2 ст. 76, ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 пройти програму для кривдників.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1