В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000980 від 05.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Андріївка Тельманівського району Донецької області, з вищою освітою, працюючої вчителем початкових класів гімназії «ЕКОНАД», заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , (на той час дівоче прізвище - ОСОБА_3 ), приблизно наприкінці 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці вирішила придбати підроблений офіційний документ, а саме - посвідчення водія категорії «В» на своє ім`я.

Реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 , приблизно наприкінці 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у сервісному центрі м. Маріуполь Донецької області познайомилася із невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, котрий повідомив, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати персональні дані, а саме прізвище, ім`я, та по батькові, дату народження, особистий підпис та особисту фотокартку ОСОБА_3 , які у подальшому буде використано для підробки посвідчення водія.

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, особисто надала невстановленій досудовим розслідуванням особі чоловічої статі особисті персональні дані, а саме прізвище, ім`я, та по батькові, дату народження, особистий підпис та особисту фотокартку з метою внесення вказаних даних до підробленого посвідчення водія.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, внесла особисті дані ОСОБА_3 до завідомо підробленого бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.04.2019, виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі особисто передала ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке остання приблизно у травні 2021 року на території сервісного центру МВС м. Маріуполь Донецької області, вул. Запорізьке Шосе, буд. 2 та сплатила особисто грошові кошти у сумі 6000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вона отримала посвідчення водія всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, що передбачений Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», залишила зазначене посвідчення в себе та в подальшому почала його використовувати для підтвердження права керувати транспортними засобами певної категорії.

Відповідно до висновку експерта від 13.07.2023 № СЕ-19/111-23/35724-ДД, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Згідно з даними ЄДР МВС України Головного сервісного центру МВС посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалося 09.09.2017 у ТСЦ МВС № 8045 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія ніколи не отримувала.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, а саме пособництві по виготовленню підробленого посвідчення водія, що видається установою, яка має право його видавати і яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , 05.07.2023, близько 10:24 години, перебувала за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, буд. 8, у приміщенні сервісного центру МВС №8045.

У цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на використання завідомо підроблених документів. Діючи з метою реалізації свого умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 звернулася до адміністратора сервісного центру МВС № 8045 з метою заміни завідомо підробленого посвідчення водія у зв`язку зі зміною прізвища після одруження з ЧЕЛКАК на ВУСИК та пред`явила дане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , достеменно знаючи, що даний документ підроблений.

Відповідно до висновку експерта від 13.07.2023 № СЕ-19/111-23/35724-ДД, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Згідно з даними ЄДР МВС України Головного сервісного центру МВС посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалося 09.09.2017 у ТСЦ МВС № 8045 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія ніколи не отримувала.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_7 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_8 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваною, підтверджено її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво по виготовленню підробленого посвідчення водія, що видається установою, яка має право його видавати і яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво по виготовленню підробленого посвідчення водія, що видається установою, яка має право його видавати і яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, відсутня інформація щодо наявності інвалідності І та ІІ групи, перебування в стані вагітності та наявності на утриманні дітей віком до 14 років, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, а саме наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання за:

- ч.5. ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на залучення експерта (висновок експерта СЕ-19/111-23/35724-ДД від 13.07.2023) у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- оптичний носій інформації - оптичний диск формату CD-R, з маркуванням «CD-R 80 CWLHT-2144 F909», на якому міститься відеозапис проведеного огляду місця події за участю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , що містить інформацію про кримінальний проступок - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.04.2019, видане ТСЦ 1441 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки, що було вилучено 05.07.2023 у ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ), та зберігається в матеріалах кримінального провадження - знищити.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя