печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «Троянівське» на постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000712 від 06.11.2021, -

В С Т А Н О В И В :

30.08.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «Троянівське» на постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000712 від 06.11.2021.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотаннями про звернення до слідчого судді із клопотання про арешт майна, про допит свідків, про звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Проте, своїми постановами від 10.08.2023 слідчий відмовив у задоволенні вказаних клопотань, про що виніс постанови, які адвокат вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, як наслідок, їх незаконності та необґрунтованості.

Адвокат в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши обґрунтування доводів адвоката, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000712.

Під час досудового розслідування адвокат ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «Троянівське» звернувся до слідчого із клопотаннями про проведення слідчих дій - самі клопотання та рішення слідчого будуть надані в додатках до цієї скарги.

Слідчий відмовив у задоволенні усіх поданих клопотань, з тією аргументацію, що порушене у клопотанні питання є слідчою дією, а представник ПрАТ «Троянівське» може звертатися лише з клопотаннями про проведення процесуальних дій.

При дослідженні матеріалів провадження та клопотань сторони захисту, за результатами якого слідчими прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотаннях вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак, вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, проте з порушенням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанов вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що враховуючи, що розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, оскільки згідно КПК України звернення до слідчого судді із клопотаннями про арешт майна, про тимчасовий доступ до речей і документів не є процесуальною дією.

Разом з цим, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, оскільки. а ні мета допитів, а ні, які відомості мають бути отримані чи перевірені під час їх проведення не зазначено.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постановах та вважає, що вони винесені з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанови містять зміст обставин, які є підставами для їх прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, які в судовому засіданні стороною захисту спростовано не було.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанов про відмову у задоволенні клопотань, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, із залишенням оскаржуваних постанов в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «Троянівське» на постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000712 від 06.11.2021- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1