Справа №359/7194/23
Провадження №1-кп/359/583/2023
У Х В А Л А

за наслідками проведення підготовчого засідання

27 липня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

за наслідками проведення підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №0001261, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Оскол російської федерації, ромської національності, громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.03.2018 року за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 20.12.2018 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років десять місяців, звільненого згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 05.12.2022 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання що становила дев`ять місяців 27 днів позбавлення волі,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

розглянувши заявлені клопотання,

в с т а н о в и в :

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області 24.07.2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 26.05.2023 року до ЄРДР за № 0001261, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою судді від 25.07.2023 року призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином. При цьому ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження, у тому числі і проведення підготовчого судового засідання, без його участі.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до такого висновку.

Кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Згідно вимог ч. 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, то розгляд вказаного кримінального провадження необхідно проводити головуючим суддею одноособово.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, на даній стадії є наступним: прокурор, обвинувачений та його захисник.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Також під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 місяці, оскільки застосований в ході досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає 29.07.2023 року, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, у зв`язку з чим останній може переховуватися від суду, а також обвинувачений може вчинити інше кримінальне провадження, оскільки раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, та злочин у вчиненні якого останній обвинувачується вчинений ним у період умовно-дострокового звільнення. Це в свою чергу свідчить, що існують ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, ризики, які були враховані судом при обранні стосовно обвинуваченого запобіжного заходу, на даний час не втратили свою актуальність, тому вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної його поведінки. Прокурор вказав на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, із урахуванням характеризуючих даних про особу обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, з подальшим існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорював наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим. Просив суд застосувати відносно обвинуваченого інший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків зазначених у клопотанні прокурора та наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого за місцем його проживання, а саме на його утриманні перебуває троє дітей та останній планує одружитись.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника. Також зазначив, що він проживає в м. Бориспіль, має на утриманні трьох дітей та планує одружитись. Наміру переховуватися від слідства та суду він не має та буде з`являтися до суду за першою вимогою.

Суд, заслухавши клопотання та думки сторін кримінального провадження, дослідивши документи приєднані до клопотань, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, згідно з п. 1, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 р., рішення "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у якому підозрюється.

У ч. 1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачуються, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 27.07.2023 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Перелік доказів зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено лише покарання у виді позбавлення волі, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Також встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що підтверджується копіями вироків, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Вказаний злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , останній вчинив через незначний проміжок часу після винесення ухвали про його умовно-дострокове звільнення із місць позбавлення волі, не відбувши повністю призначене покарання, тобто в період дії умовно-дострокового звільнення.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 є нестабільною та свідчить про його схильність до кримінально-караної діяльності та антисоціального способу життя.

Також встановлено, що обвинувачений зареєстрований у Харківській області, до затримання тимчасово проживав у м. Бориспіль Київської області, ніде офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається, тобто не має постійного джерела прибутку. Раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів. Це в свою чергу може свідчити, що особа обрала стійку лінію антисоціальної поведінки та незаконного здобуття коштів для існування.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття обвинуваченим ОСОБА_4 спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не маючи джерела прибутку, будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, може вчиняти інші злочини. З огляду на викладене та враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд враховує конкретні обставини злочину, його суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , який спрямований проти власності. Так, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України введено воєнний стан та запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Злочин у вчиненні якому обвинувачується ОСОБА_4 , останній вчинив у період дії воєнного стану на території України, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даних діянь.

Крім того, характер інкримінованого обвинуваченому злочину, який вчинений в умовах воєнного стану, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність його свідомої непроцесуальної поведінки.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перелік доказів зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, його підвищену суспільну небезпечність, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків: переховування від суду та ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні. Перебування на його утриманні неповнолітніх дітей жодним чином не зменшує означені ризики. Водночас вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Таким чином, суд вважає, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання для підозрюваного та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав, свобод особи та інтересів держави, та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_4 належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. У зв`язку з тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , був вчинений із застосуванням насильства, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд вважає недоцільним визначати обвинуваченому заставу.

При цьому, як встановлено в ході підготовчого судового засідання, обвинувачений на недостатньому рівні володіє українською мовою, однак вільно володіє російською мовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, залучити обвинуваченому ОСОБА_4 перекладача зі знанням російської мови для перекладу під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Виплату винагороди перекладачу та відшкодування витрат, пов`язаних із явкою до суду провести відповідно до діючого законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст. 31, 35, 177-194, 290, 291, 314, 315, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закінчити підготовче судове засідання в кримінальному провадженні.

Призначити кримінальне провадження №0001261, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.00 год. 11.08.2023 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Судовий розгляд здійснювати за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на 60 діб та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 24.00 год. 25.09.2023 року.

Залучити до участі в кримінальному провадженні перекладача із знанням російської мови на час судового провадження.

Копію ухвали направити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (01601, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 58-Б) для організації та ТОВ «Бюро Перекладів» для відому.

Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Київській області проводити виплату винагороди перекладачу і витрат, пов`язаних з його явкою до суду, на підставі відповідного розрахунку, здійсненого судом.

Ухвала суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено о 15.30 год. 28.07.2023 року.

Суддя : ОСОБА_1