Справа № 308/1256/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого Шостого слідчого (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Словацькій Республіці, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні 2-є малолітніх дітей, молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , переніс ушкодження внаслідок військових дій, спричинені пострілом з іншої та неуточненої вогнепальної зброї та іншої звичайної зброї, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у якому зазначає, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000529 від 19.12.2022 за ч. 3 ст. 368, ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2022 в м. Виноградово Закарпатської області, ОСОБА_5 під час розмови із ОСОБА_7 , повідомив останньому, що він у ході виконання своїх службових обов`язків під проходження служби на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримує інформацію щодо охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та, за грошову допомогу для себе та своїх спільників з числа військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », може її йому надавати, зокрема для переміщення тютюнових виробів через державний кордон України.

Надалі, під час зустрічей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які відбулася в м. Виноградів Закарпатської області, останній зобов`язався повідомити ОСОБА_8 службову інформацію про охорону державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка б сприяла безперешкодному переміщенню через кордон з України в Румунію тютюнових виробів, висловивши вимогу про надання йому ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США, з розрахунку по 40 доларів за переміщення 1 ящика з тютюновими виробами.

21.01.2023 ОСОБА_5 , на виконання вищевказаних з ОСОБА_7 домовленостей, повідомив останньому службову інформацію, а саме про відсутність з 22.01.2023 біля 03.00 год., в районі 130 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військовослужбовців Державної прикордонної служби та можливість у цей час перемістити 10 ящиків з тютюновими виробами через кордон в Румунію, висловивши, у подальшому, ОСОБА_7 вимогу передати неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США за надану вказану службову інформацію.

21.12.2023 біля 18.20 год, перебуваючи біля місця проживання ОСОБА_5 , останній усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, на виконання попередньої домовленості, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 400 доларів США за сприяння в переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України шляхом надання службової інформації щодо охорони державного кордон.

Надалі, 25.01.2023 ОСОБА_5 , на виконання вищевказаних з ОСОБА_7 домовленостей, знову повідомив останньому службову інформацію, а саме про відсутність 26.01.2023 біля 03.00 год., в районі 70 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військовослужбовців Державної прикордонної служби та можливість у цей час перемістити 20 ящиків з тютюновими виробами через кордон в Румунію, висловивши, у подальшому, ОСОБА_7 вимогу передати неправомірну вигоду у розмірі 800 доларів США за надану вказану службову інформацію.

Слідчий вказує, що 01.02.2023 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру та у зв`язку із не встановленим місцем знаходження останнього вручено підозру - цивільній дружині ОСОБА_9 .

Крім цього, 04.02.2023 цивільній дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_9 було вручено повістку про необхідність прибуття ОСОБА_5 на 06.02.2023 року до Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові, останній на виклик слідчого не з`явився.

Допитана як свідок ОСОБА_9 повідомила, що її цивільний чоловік, батько її двох дітей зранку пішов із дому та його місце перебування - невідоме, на телефонні дзвінки не відповідає.

13.02.2023 слідчим винесено постаново та оголошено вказаного підозрюваного у розшук.

22.03.2023 на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2023 року, справа № 308/1256/23 про дозвіл на затримання оперативними співробітниками УСР в Закарпатській області було затримано підозрюваного та доставлено до Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків,

Так, у період з 01.02.2023 по 22.03.2023, підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.

Факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза пунктами пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України.

Окрім цього, підозрюваний має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування.

Також, наявний того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів.

А тому з огляду на довготривале ухилення ОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування, слідчий вважає, що до ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу, зокрема належну його процесуальну поведінку.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м"які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просив суд обрати відносно нього запобіжний західу виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що зазначені слідчим ризики не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Пояснив, що його підзахисний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Жодних відомостей про здійснення ОСОБА_10 впливу на свідків прокурором не надано. Покинути територію України ОСОБА_10 не може, оскільки на даний час діє заборона на виїзд. ОСОБА_10 має поганий стан здоров"я у зв"язку з отриманими на фронті пораненнями, має міцні соціальні зв"язки, родину, цивільну дружину, двоє малолітніх дітей. Просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_10 та позицію його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Що стосується ризиків, то такими у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна..

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Разом із тим, щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України про наявність яких зазначає слідчий в клопотанні а прокурор в судовому засіданні, а саме: того, що знаходячись на волі ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом або незаконно впливати на свідків, слідчий суддя вважає, що існування таких ризиків матеріалами клопотання та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України також враховує дані про стан здоров"я ОСОБА_10 , а саме як убачається з виписок із медичних карт стаціонарного хворого № 5311 та № 9955/2022, 30.05.2022 року ОСОБА_10 отримав травму під час виконання військових обов"язків та з 31.05.по 02.06.2022 року знаходився на лікуванні у МКЛ м. Дніпро, з діагнозом: акубаротравма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гострий період, а з 03.06.2022 року по 09.06.2022 року ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні у КПН «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» з діагнозом: баротравма вуха, нейросенсорна втрата слуху двостороння, струс головного мозку, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені пострілом з іншої та не уточненої вогнепальної зброї та іншої звичайної зброї.

Також встановлено, що ОСОБА_10 проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 та має на утриманні двоє малолітніх дітей.

При розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги вимоги національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, зокрема приписи, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», (п. 80) відповідно до якого при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов"язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (п. 29) відповідно до якого Європейський суд прийшов до висновку, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обгрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.

Згідно п. 62 рішення «Боротюк проти України» ЄСПЛ в частині правозастосування ст. 5 Конвенції зазначив: «При цьому існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. До аналогічних висновків ЄСПЛ прийшов у рішеннях «Смірнова проти Росії», «Вренчев проти Сербії».

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що сама підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання ним процесуальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання йому найбільш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, який на думку слідчого судді забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження, та може забезпечити запобігання можливим ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в заявленому клопотанні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Шостого слідчого (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про обрання відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Словацькій Республіці, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні 2-є малолітніх дітей, молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , переніс ушкодження внаслідок військових дій, спричинені пострілом з іншої та неуточненої вогнепальної зброї та іншої звичайної зброї, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - цілодобово.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - по 05 травня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов"язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із с. Широке Берегівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_7 (спілкуватися з ним лише з дозволу слідчого, прокурора або суду);

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Берегівського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1