Справа №295/2159/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000228 від 20.01.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року близько 17 год ОСОБА_4 перебував в гардеробному приміщенні загальної практики сімейної медицини амбулаторії № 12, що за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 159, де в шафі помітив куртку чорного кольору, яка належала ОСОБА_6 .

У вказаний час та місці у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, в період запровадженого в Україні воєнного стану, ОСОБА_4 , підійшов до вказаної куртки та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються не помітними для сторонніх осіб, з даної куртки з лівої кишені викрав мобільний телефон торгівельної марки «IPhone» моделі «6s+» в корпусі рожевого кольору, вартістю 4 380 гривень, який належний ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи вказаний, викрадений мобільний телефон при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_6 на суму 4 380 гривень.

21.02.2023 між прокурором зі сторони обвинувачення та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 зі сторони захисту, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок уклали угоду про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Обвинувачений та прокурор погодилися на призначення узгодженого покарання, отримали роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставини, які обтяжують покарання, погодилися на призначення останньому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. При цьому, сторони вважають за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений повністю визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості та зазначили про відсутність підстав які б цьому перешкоджали.

Перевіривши угоду про визнання винуватості від 21.02.2023, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимоги ч. 6 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а отже може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку. Крім того, має постійне місце проживання та раніше не судимий.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Арешт накладений на мобільний телефон слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 755 грн 12 коп, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000228 від 20.01.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 755 грн 12 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт накладений на мобільний телефон «IPhone 6s +» ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2023 року слід скасувати.

Речові докази:

-коробку мобільного телефону та телефон торгівельної марки «IPhone» моделі «6s+» - залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;

-DVD-R диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:

обвинуваченим та його захисником виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1