Справа № 466/9381/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/227/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 110 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , в період з травня 2018 року по 11 травня 2019 року, діючи умисно, будучи користувачем облікового запису « ОСОБА_10 )» у соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Однокласники», (електронна адреса сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 : ІНФОРМАЦІЯ_3 за якою закріплено 96 «друзів»), здійснювала публічні заклики до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, що поєднані з розпалюванням національної ворожнечі.

Так, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на персональному комп`ютері марки «LENOVO» із штрих-кодом №11S10735B0G0 та штрих-кодом №S/N ES11901759MO:R7, використовуючи Інтернет-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_4 », активувавши розширення «Touch VPN», яке дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, яка міститься на заблокованих Інтернет-сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет провайдерами на підставі Указу Президента України «Про рішення ради Національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15 травня 2017 року, авторизувалась у соціальній інтернет-мережі «Однокласники» як користувач « ОСОБА_10 )». Протягом періоду з травня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 закріпила 95 «друзів» та підписалася на 901 спільноту, серед яких: «Антимайдан ТМ», « ОСОБА_11 », «Почему Украина врет?», «Мы за мир», «Хроника распада Украины», «Днепр! Вставай!».

Використовуючи динамічні ІР-адреси, на сторінці інтернет-мережі «Однокласники» обвинувачена ОСОБА_7 поширювала пости, які містили в собі інформацію із закликами до зміни території та державного кордону України, містили в собі мовленнєві ознаки приниження національної честі та гідності, розпалювання ворожнечі та ненависті на національному та ідеологічному ґрунті.

02 вересня 2018 року ОСОБА_7 поширила допис у спільноті «Днепр! Вставай!», в якій зареєстровано НОМЕР_1 учасник, а саме зображення карти України, поділеної на дві частини «Украина» та «новороссия», вище якої зазначено «Нужно отсекать Украину от моря и признавать новороссию». Зазначений заклик станом на 11 травня 2019 року був поширений ОСОБА_7 серед значної кількості користувачів соціальної мережі «Однокласники», зокрема 169 користувачів залишили коментарі, 265 разів даним дописом користувачі поділились, а також 1,3 тисячі користувачів уподобали, що свідчить про публічний характер вищевказаного допису.

02 вересня 2018 року поширила допис, доступний при відкритті вищезазначеного посту «Нужно отсекать Украину», розміщеного у спільноті «Днепр! Вставай!», який, крім іншого, містить наступну фразу: «…мы призываем Одесскую, Николаевскую, Херсонскую, Запорожскую области проснуться и прекратить подчиняться киевскому режиму, присоединиться к новороссии и в дальнейшем стать частью россии»…

09 листопада 2018 року обвинувачена ОСОБА_7 поширила допис, розміщений користувачем « ОСОБА_12 », а саме «Донбасс никогда не будет больше украинским. Донбасс будет там, где его корни. Он будет с россией. Равным среди равный. Как кубань, как урал, как сибирь, как поволжье, как приморье, как тихий дон, как алтай, как Крым.. как все в россии. Домой».

28 січня 2019 року поширила допис, розміщений у спільноті «Днепр! Вставай!» «Донецк не Украина». Вказаний заклик ОСОБА_7 станом на 11 травня 2019 року був поширений серед значної кількості користувачів соціальної мережі «Однокласники», зокрема 18 користувачів залишили коментарі, 82 рази користувачі даним дописом поділились, 388 користувачів допис уподобали, що свідчить про публічний характер даного заклику.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 зазначає, що суд у вироку покликається на обставини, які не були досліджені в ході судового розгляду, а докази вини по справі зібрано неуповноваженими особами у позапроцесуальний спосіб або ґрунтуються на документах, які в силу процесуальних порушень є недопустимими доказами.

Наголошує, що місцевим судом проігноровано істотні порушення вимог кримінального процесуального закону на стадії досудового розслідування.

Крім цього акцентує, що суд не дотримався положень ст. 345 КПК України та не надав обвинуваченій ОСОБА_7 пам`ятку про права і обов`язки.

Покликається на те, що згідно обвинувального акта у вину ОСОБА_7 ставиться поширення у соціальній мережі чотирьох виразів, однак, у мотивувальній частині вироку суд також наводить і інші вирази, які не досліджувались в ході судового розгляду.

Зазначає, що суд відмовив у задоволенні клопотання щодо пропуску строків досудового розслідування та закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України і не взяв до уваги загальний строк досудового розслідування, а лише строк після вручення особі підозри. Разом з тим, строк досудового розслідування обчислюється не з моменту вручення особі повідомлення про підозру, а з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Вважає неправильною кваліфікацію інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки суд не вказує, які саме фрази із обсягу обвинувачення містять висловлювання про розпалювання національної чи релігійної ворожнечі, що є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст. 110 КК України.

Стверджує, що при ухваленні судом вироку не вирішено питання щодо недопустимості доказів згідно ст. 86 КПК України.

Наголошує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні з 01 березня 2019 року по 17 червня 2020 року здійснювалось неуповноваженою особою, оскільки стороною обвинувачення подано до суду доручення від 17 червня 2020 року про проведення досудового розслідування, за підписом начальника слідчого відділу УСБУ у Л/о ОСОБА_13 (а.с. 109 том 2), згідно якого створено слідчу групу та доручено провести досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 і до слідчої групи включено слідчу в ОВС 1 відділення СВ УСБУ у Л/о ОСОБА_14 , яка і здійснювала досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, просить визнати докази зібрані слідчою ОСОБА_14 з 01 березня 2019 року по 17 червня 2020 року недопустимими.

Також просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року та ухвалити новий вирок, яким виправдати її за недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченої, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставинам вчинення злочину та особі обвинуваченої внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України.

Наголошує, що суд у своєму рішенні не навів жодних обставин, які дозволили прийти до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, звільнивши останню від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Акцентує, що судом констатовано відсутність обставин, що пом`якшують покарання, крім цього, звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду не визнала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення і не розкаялася, жодним чином не сприяла органу досудового розслідування чи суду у встановленні та з`ясуванні всіх обставин злочину.

Вважає, що судом формально враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Також зазначає, що інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення є злочином проти основ національної безпеки України, а ОСОБА_7 , поширюючи відповідні дописи в мережі Інтернет, посягала на територіальну цілісність України, розпалюючи при цьому, ворожнечу і ненависть на національному та ідеологічному ґрунті.

Просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року відносно обвинуваченої в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КК України, та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В решті вирок залишити без змін.

На апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав заперечення, в якому зазначає, що доводи про незаконність вироку є надуманими, помилковими і безпідставними.

Наголошує, що не відповідають дійсності покликання про те, що судом не досліджувалися посилань на дописи про ситуацію у Чорному та Азовському морях, а також щодо отримання Україною томосу, оскільки в суді досліджувався протокол огляду інтернет-сторінки ОСОБА_7 в соціальній мережі від 11 травня 2019 року, де і містяться усі вказані дописи.

Крім цього, звертає увагу на те, що питання завершення строку досудового розслідування було предметом розгляду Шевченківським районним судом м. Львова, який ухвалою від 24 грудня 2021 року стороні захисту відмовив у закритті кримінального провадження на підставі п.10 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та виступ її захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, думку прокурора про підтримання своєї апеляційної скарги і заперечення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження були дотримані.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки вони спростовуються доказами, які визнані судом достовірними і належними.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 всупереч доводам апеляційної скарги останньої судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 110 КК України, а саме як публічні заклики, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що поєднанні з розпалюванням національної ворожнечі.

Ч.3 ст. 2 Конституції України проголошує, що територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Територіальна недоторканність України є невід`ємною складовою її самостійності та незалежності.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного.

Виходячи з об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 110 КК України, безпосереднім об`єктом такого є відносини щодо забезпечення територіальної цілісності і недоторканності України в межах встановлених кордонів.

Публічні заклики це відкрите звернення до широкого кола осіб, в якому висловлюються ідеї, погляди, вимоги, спрямовані на те, щоб шляхом поширення їх серед населення чи окремих його категорій схилити певну кількість осіб до певних дій.

Під розпалюванням національної ворожнечі слід розуміти будь-які дії, метою яких є посилення серед певної кількості осіб настроїв неприязні, почуття сильної ворожнечі та огиди до інших етнічних або расових груп чи конфесій, приниження позитивних якостей тієї чи іншої нації порівняно з іншими.

Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі прямого умислу. При цьому, як вірно зазначено в оскаржуваному вироку, обов`язковою є наявність спеціальної мети щодо зміни меж території або державного кордону України, а для публічних закликів до вчинення дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України, зазначена мета не є обов`язковою ознакою складу. Відповідальність за ці дії має нести й особа, яка особисто не має такої мети.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, на переконання колегії суддів, висновок місцевого суду першої інстанції про доведеність її винуватості у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна правова оцінка.

На думку колегії суддів, згідно з положеннями кримінального процесуального закону, судом були оцінені письмові та речові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом першої інстанції констатовано, що надані на дослідження текстові матеріали, які були розміщені в соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» на сторінці користувача « ОСОБА_10 », є закликами до дій, що спрямовані на зміну меж території та державного кордону України і смислово/інформаційно поєднані з розпалюванням ворожнечі та ненависті на національному та ідеологічному ґрунті. З таким твердженням погоджується і колегія суддів, оскільки у протоколі від 11 травня 2019 року огляду сторінки « ОСОБА_10 » електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікатор сторінки НОМЕР_2 в соціально-орієнтованій мережі «Однокласники», зокрема, зафіксовано виявлені на сторінці користувача (обвинуваченої ОСОБА_7 ) поширювані нею пости, які містили в собі інформацію із закликами до зміни території та державного кордону України, а також містили в собі мовленнєві ознаки приниження національної честі та гідності, розпалювання ворожнечі і ненависті на національному та ідеологічному ґрунті.

Також, судом досліджено протокол обшуку від 27 березня 2020 року, санкціонований у встановленому законом порядку, з якого вбачається, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2020 року, в ході якого в квартирі ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено персональний комп`ютер марки «LENOVO» із штрих-кодом №11S10735B0G0 чорного кольору та штрих-кодом №S/N ES11901759MO:R7.

У протоколі від 21 серпня 2020 року огляду інформації, отриманої під час проведення комп`ютерно-технічної експертизи (№35 від 15 квітня 2020 року), збереженої на оптичному носії інформації типу CD-R «Memorex», міститься встановлений список відвідувань, в основному соціальної мережі «Одноклассники», через браузер «Opera».

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що дії, вчинені з метою зміни меж території України та порушення порядку, встановленого Конституцією України це будь-які дії, спрямовані на передачу частини території України під юрисдикцію іншої держави або на зменшення території України шляхом утворення на її території іншої суверенної держави. Питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який може бути призначений тільки Верховною Радою України. Логічне тлумачення словосполучення "зміна меж території" може означати і збільшення території України за рахунок території іншої держави чи нейтральної території (але, оскільки Україна будує свою зовнішньополітичну діяльність на загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, зокрема відмовляється від будь-якої територіальної експансії, в даному випадку під зміною території слід розуміти передусім її можливе зменшення).

В ході судового розгляду місцевим судом досліджено висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи №54/15/6-121 від 13 липня 2021 року (т.2 а.с. 29-41), відповідно до якого експертом встановлено, що дописи, у поширенні яких обвинувачується ОСОБА_7 , містять публічні заклики до умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України, в тому числі, поєднані з розпалюванням національної ворожнечі.Заклики до вчинення будь-яких дій за своєю комунікативною інтенцією (наміром) спрямовані на схиляння/спонукання адресатів до виконання певних, бажаних для адресата дій, а отже оприлюднення « ІНФОРМАЦІЯ_6 (Парамоновою)» у соціально-орієнтованому просторі «Однокласники» постів із закликами дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, можна вважати цілеспрямованим інформаційним впливом з метою схиляння/спонукання адресатів до ідеологічної підтримки та виконання відповідних дій.

Виходячи з наведеного, дані докази, в своїй сукупності, на переконання колегії суддів, вірно покладені судом в основу обвинувального вироку.

Безпідставними колегія суддів вважає доводи апелянта про те, що судом не досліджувалися посилання на дописи про ситуацію у Чорному та Азовському морях, а також щодо отримання Україною томосу, оскільки в суді досліджувався протокол огляду інтернет-сторінки ОСОБА_7 в соціальній мережі від 11 травня 2019 року, в якому йдеться в тому числі про вищенаведені дописи.

Також, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно розцінив показання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо заперечення своєї вини, як обраний нею спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої про порушення строків проведення досудового слідства та недопустимість окремих доказів, отриманих в ході досудового розслідування слідчою ОСОБА_14 , тобто неуповноваженою, на думку апелянта, особою, то такі абсолютно повторюють лінію захисту, обрану у суді першої інстанції, а наведені на їх обґрунтування аргументи були предметом дослідження і обговорення у місцевому суді та в результаті, знайшли належну оцінку у вироку, правильність якої не спростована під час апеляційного розгляду.

Таким чином, на переконання колегії суддів, досудове розслідування та судовий розгляд були проведені з дотриманням вимог КПК України, докази по справі зібрані у законний спосіб. Надаючи оцінку доказам, місцевий суд мотивував у вироку свої висновки, а тому, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо достовірності встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Відтак, зміст протиправних дій ОСОБА_7 , з врахуванням характеру поширених та розповсюджених обвинуваченою публікацій на Інтернет-сайті, заблокованому на підставі Указу Президента України «Про рішення ради Національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15 травня 2017 року, а саме у соціальній мережі «Однокласники» з використанням аканту « ОСОБА_10 )», беззаперечно утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КК України.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, беручи до уваги особливість індивідуалізації покарання, обираючи між законними альтернативами, керуючись поняттям судового розсуду, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу винної, її вік, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив таке в межах санкції ч.2 ст. 110 КК України, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, і всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, підставно звільнив обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків, згідно ст.ст. 75, 76 КК України,навівши у вироку мотиви на підтвердження прийнятого рішення, з якими погоджується і апеляційний суд.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2023 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4