Провадження №1-кп/337/62/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000012 від 26.04.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.1 ст. 203-2 КК України,

ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.1 ст.203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Хортицького районного суду міста Запоріжжя перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор ОСОБА_16 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 без права внесення застави, яке він обґрунтовує тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 КК України, а саме у створенні злочинної організації, керівництві такою організацією тач.3 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.1 ст. 203-2 КК України, а саме у створенні та керівництві вчинення злочинною організацією кримінального правопорушення з організації та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор. На даний час ОСОБА_15 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 15.10.2012р., яким його засуджено до 13 років позбавлення волі. Строк відбування покарання закінчується 19.06.2023р.

Враховуючи, що ОСОБА_15 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаних умисних, корисливих кримінальних правопорушеннях, які набули значного суспільного резонансу, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим в них,раніше судимий, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення під час відбування покарання за вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 15.10.2012р. в умовах утримання в ДУ «Ладижинська виправна колонія №39» та ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», він не має постійного місця роботи, має широке коло знайомих та друзів, отже може як особисто, так і через третіх осіб впливати на свідків з метою надання неправдивих показів, прокурор вважає наявними ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, що дає підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи за вищевказаних обставин не забезпечать виконання обвинувачем процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 без права внесення застави підтримав повністю з підстав, викладених у клопотанні, просив його задовольнити та визначити місцем утримання обвинуваченого ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», у зв`язку з чим просив етапувати обвинуваченого ОСОБА_15 до Запорізького СІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, пославшись на те, що заявлені прокурором ризики є безпідставними, неможливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів є недоведеним. Після закінчення строку тривалого відбування покарання та звільнення з-під варти обвинувачений має намір орендувати помешкання та проживати у м. Запоріжжі або у м. Дніпрі, налагодити свій побут. Він не має наміру ухилятися від явки до суду або іншим чином перешкоджати судовому розгляду. У обвинуваченого є певні соціальні зв`язки, зокрема, є повнолітні діти, які проживають у м. Івано-Франківськ, також він має багато знайомих та друзів, які можуть надавати йому допомогу у перший час після звільнення. Дане кримінальне провадження не містить ознак значного суспільного резонансу. Вважають, що підстав для застосування найбільш суворого та виключного запобіжного заходу немає. Просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вважають достатнім запобіжним заходом заставу у розмірі, визначеному КПК України.

Захисники обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.176, 177, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень п. "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Судом встановлено, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст.28, ч.1 ст. 203-2 КК України, які утворюють сукупність особливо тяжких злочинів, за які, зокрема, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років із конфіскацією майна, та яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведення його винуватості.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Також суд враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Так, оцінивши обставини справи, суд вважає встановленим та доведеним наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_15 раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.27, ч.3 ст.187, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, 70 КК України, вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення під час відбування покарання за вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 15.10.2012р. в умовах утримання в ДУ «Ладижинська виправна колонія №39» та ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну направленість його особистості.

Суд також враховує, що законного джерела доходу обвинувачений не має, зареєстрований у Хмельницькій області, наразі у м.Запоріжжя постійного місця мешкання не має, актуальні дані про його соціальні зв`язки, фактичне місце проживання його близьких та рідних, стороною захисту не надано.

Вказані обставини та усвідомлення суворості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому правопорушеннях, в сукупності вказують на можливість обвинуваченого ОСОБА_15 переховуватися від суду, впливати на інших обвинувачених та свідків, які ще не допитані, з метою надання неправдивих показань, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_15 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у відповідності до ст.178 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, а також те, що він раніше був судимий, відбував покарання реально, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, відомостей про наявність законних та стабільних джерел доходу та стійкі соціальні зв`язки немає.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд також приймає до уваги його винятковість, та оцінює в сукупності вік та стан здоров`я обвинуваченого, який працездатного віку, інвалідності немає.

При цьому, на думку суду, зазначені вище ризики підсилюються запровадженим на території України воєнним станом, зокрема ризик переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим тільки збільшується.

За вказаних обставин, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

Крім того, до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями обвинуваченого, що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави, як на цьому наполягає сторона захисту, є неможливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого офіційних джерел доходу.

Суд також вважає доведеним неможливість застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки останній, як же зазначалось, на теперішній час, в період дії воєнного стану, доказів міцних соціальних зв`язків та наявності помешкання, в якому може наразі постійно проживати, перебуваючи під домашнім арештом, суду не надав.

Посилання сторони захисту про наявність у обвинуваченого друзів, не може свідчити про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки особами, які підтверджують міцність соціальних зв`язків, є особи, які безпосередньо з ним мешкали або мешкають, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

На підтвердження доводів про можливість проживання обвинуваченого в м. Запоріжжі або у м. Дніпрі та наявності у нього в цих містах житла, обвинувачений та його захисник жодних доказів суду не надали.

Крім того, при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує, що в межах розгляду даного клопотання суд не вправі давати оцінку належності та допустимості зібраних в ході досудового розслідування доказів, а лише визначає чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Суд вважає причетність ОСОБА_15 до вчинення вказаних злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що характер та ступінь тяжкості діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_15 , сукупність інших обставин однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, з метою запобігання встановлених судом ризиків, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вирішив застосувати до ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, задовольнивши клопотання прокурора.

Строк дії ухвали відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України необхідно встановити до 60 днів з дня постановлення даної ухвали.

Разом з цим, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, з урахуванням тяжкості і високої соціальної небезпеки інкримінованих злочинів, майнового стану, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з урахуванням тривалості судового розгляду та відсутності перспектив розгляду кримінального провадження по суті найближчим часом, відповідно до вимог п.3) ч.5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800,00грн. (200 х 2684 грн.).

Суд вважає такий розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, не є для обвинуваченого завідомо непомірним та є пропорційним обставинам, вчинених ним кримінальних правопорушень, достатній для виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, та може стати вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_15 .

Підстав для беззаперечної неможливості застосування такого альтернативного запобіжного заходу на цій стадії кримінального провадження судом не встановлено.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 135 КПК України, особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд має право вирішувати, питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Відповідно до ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому КПК, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

За таких обставин, з огляду також на те, що судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні здійснюється за участі перекладача для обвинуваченого ОСОБА_15 , що за обставин дистанційного судового розгляду значно ускладнює судовий процес, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_15 слід етапувати з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» , для подальшого етапування до Хортицького районного суду м.Запоріжжя в судове засідання для розгляду даного кримінального провадження по суті.

Керуючись ст. 331, 537 КПК України, главою 18 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженца м. Булунгур Республіки Узбекістан, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з дня постановлення ухвали - 13 червня 2023 року і до 10 серпня 2023 року включно з утриманням його в Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити розмір застави в межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок (отримувач коштів: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, реквізити рахунку: UA0001205, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, , код МФО: 820172).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_15 обов`язки: 1) прибувати до суду за викликом; 2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цій справі.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку дії ухвали, тобто до 10 серпня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хортицького районного суду міста Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_15 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» (адреса: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, буд.80) до Державної установи «Запорізькій слідчий ізолятор» (адреса: м.Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд.36), для подальшого етапування його до Хортицького районного суду міста Запоріжжя для розгляду даного кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_15 , захиснику ОСОБА_5 , прокурору, а також надіслати до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 13 червня 2023 року о 16.00 год.

Суддя ОСОБА_1