Номер справи 703/1167/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, не одруженого, не утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого була неодноразово продовжена як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження, та закінчується 14 травня 2023 року. Враховуючи, що строк вказаного запобіжного заходу закінчується 14 травня 2023 року, та приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від суду; з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень; оскільки не має законних джерел для існування, не виключається можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Крім того, просила врахувати відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також спосіб його життя, який не працевлаштований та зловживає спиртними напоями.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому обвинувачений зазначив, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2022 року під час досудового розслідування кримінального провадження №0000807 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено ухвалами слідчого судді цього ж суду та судом під час судового розгляду даного кримінального провадження, та дія якого закінчується 14 травня 2023 року.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу та неодноразовому його продовженні, а також при застосуванні цього ж запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 під час судового розгляду даного кримінального провадження, було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він той час підозрювався, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, спосіб його життя, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурора у судовому засіданні судом достовірно встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його неодноразовому продовженні, не зменшилися, не втратили свою актуальність та продовжують існувати на даний час.

Так, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване місце проживання, однак у такому, як вбачається з обвинувального акту, фактично не проживає, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, суддя вважає, що він, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не працевлаштований, офіційних джерел прибутку не має, зловживає спиртними напоями, не виключається можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи можливість настання негативних для себе наслідків у вигляді призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які до даного часу судом не допитані. При цьому, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_6 відкриті матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних потерпілої та свідків, а також місце їх проживання, та приймаючи до уваги, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, наслідком якого є смерть людини, суд не виключає можливість позапроцесуального спілкування обвинуваченого з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску, з метою схиляння до зміни показів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити.

При цьому, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , які викладені ним як підстава для зміни запобіжного заходу на більш м`який, про те, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, судом не приймаються до уваги, оскільки наявність або відсутність в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення встановлюється судом під час судового розгляду кримінального провадження шляхом постановлення обвинувального або виправдального вироку, за результатом безпосереднього дослідження доказів та їх оцінки судом у нарадчій кімнаті після закінчення судового розгляду кримінального провадження, натомість сам факт звернення прокурора до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 та розгляд судом такого обвинувального акту є достатньою підставою для продовження застосованого щодо нього запобіжного заходу.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.177, 178, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 26 червня 2023 року, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошений о 14 год. 50 хв. 28 квітня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1