Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/325/23
Номер проведження 1-кп/508/34/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 27.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велико Олександрівки Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.04.2023 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, суд

встановив:

У січні 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 виник умисел у пособництві в підробленні національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія) та в подальшому його використанні.

На виконання свого протиправного умислу, всупереч постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» за обізнаності, що отримання посвідчення водія можливе лише після проходження медичного огляду в порядку встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, ОСОБА_3 надав не встановленій розслідуванням особі дані свого прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, а також власне фото, з метою подальшого виготовлення посвідчення водія України.

За безпосереднього пособництва ОСОБА_3 невстановленій особі, останньою у не встановлений час та місці з використанням кольорового друкуючого пристрою з термосублімаційним способом друку підроблено і у подальшому передано ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.01.2023 року, видане ТСЦ № 1242 на право керування транспортними засобами категорії «В», яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України, та яке виготовлене за допомогою кольорового друкуючого пристрою з термосублімаційним способом друку, який не використовується під час виготовлення даного виду документу.

Крім того, 27.03.2023 року приблизно о 00:05 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 здійснював без законних на те підстав рух за кермом автомобіля марки «NISSAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі сторони с.Скосарівка Березівського району Одеської області у напрямку с.Стрюкове Березівського району Одеської області, в стані алкогольного сп`яніння, здійснив наїзд на будівлю зупинки громадського транспорту, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, на вимогу поліцейського пред`явити документ, що посвідчує особу та спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , за обізнаності, що документ завідомо підроблений, пред`явив працівнику поліції ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.01.2023 року, видане ТСЦ 1242, чим умисно його використав.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у котрій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд вважає за необхідне кваліфікувати за першим епізодом за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою; за другим епізодом за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, працює неофіційно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2008, 2011 та 2013 року народження, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив зазначені кримінальні правопорушення у січні 2023 року, тобто до постановлення відносно нього Миколаївським районним судом Одеської області вироку від 26.04.2023 року, суд вважає за необхідне відповідно до положень ч.4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, при цьому покарання, призначене за цим вироком у виді штрафу, та покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 26.04.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 80 годин, слід виконувати самостійно.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень (тисячу сімсот гривень).

Відповідно до ч.4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України, призначати ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, та покарання, призначені цим вироком та вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 26.04.2023 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 510, 24 гривень.

Речові докази - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.01.2023 року, видане ТСЦ 1242 знищити.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_6