Провадження №11-кп/801/712/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000236 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2023, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.12.2019 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 70, 69 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, звільненого від відбування покарання з урахуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком три роки;

-за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому постановлено рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 у вересні місяці 2021 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, будучи обізнаним, що відповідно до п.п. «а» п. 2.1. ч. 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та необхідності складання відповідних іспитів для його отримання, затверджених наказом МВС №515 від 07.12.2009, знайшов оголошення в мережі інтернет, та придбав, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, замовивши доставку по пошті, підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 22.09.2021.

В подальшому, 06 вересня 2022 року близько 17.24 год. ОСОБА_8 під час руху на автомобілі марки «FORD» моделі «МОNDEО» державний номерний знак НОМЕР_2 , поблизу заправної станції «ОККО», що розташована за адресою: вул. Костянтина Василенка, 19-А, м. Вінниця, був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху, та достовірно знаючи, що наявне при ньому водійське посвідчення серії НОМЕР_1 є підробленим, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, на вимогу працівників поліції пред`явив водійське посвідчення з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Згідно висновку №СЕ-19/102-22/13331-ДД від 09.09.2022 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_8 , виданий 22.09.2021 року ТСЦ 0543 не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. Штрихи фонових зображень, бланкового тексту у бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненому на ім`я ОСОБА_8 , виданому 22.09.2021 року ТСЦ 0543 нанесені струменевим способом формування зображень, штрихи персональних даних нанесено способом термографії.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В своїх апеляційній скарзі адвокат в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2023 в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На думку адвоката судом не взято до уваги те, що ОСОБА_8 має на утриманні малолітнього сина та дружину-інваліда ІІІ групи, тобто є єдиним годувальником сім`ї, а від моменту позбавлення волі обвинуваченого життя його сім`ї стане нестерпним.

До початку розгляду справи в апеляційній інстанції прокурор апеляційну скаргу відізвав.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до практики призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винуватим у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Судом вірно враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченою злочину та характеризуючі обвинуваченого дані.

ОСОБА_8 скоїв умисний злочин під час іспитового строку, тобто належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, тому покарання у виді штрафу буде очевидно м`яким.

Твердження захисту про наявність у ОСОБА_8 на утриманні малолітнього сина та дружини-інваліда ІІІ групи за утримання яких переживає обвинувачений Суд не може взяти до уваги, оскільки призначене за цим вироком покарання, з урахуванням вимог ст. 71 КК України не може бути меншим 5 років позбавлення волі.

Підстав для зміни вироку в частині призначеного судом першої інстанції обвинуваченому покарання апеляційним судом не встановлено.

Суд не може погодитись з позицією захисту в судовому засіданні що на день постановлення вироку у ОСОБА_8 закінчився іспитовий строк закінчилась, тому призначення покарання шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019 згідно ст. 71 КК України є невірним.

Так, ч. 1 ст.78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Вимоги ч. 3 ст. 78 КК України встановлюють, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.

Таким чином, негативні наслідки у вигляді призначення покарання за сукупністю вироків, тобто в порядку, передбаченому ст. 71 КК України, настають для особи, яка під час іспитового строку вчинила новий злочин, при постановленні вироку за злочин, вчинений під час іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин у вересні 2021 року під час дії іспитового строку, тому суд першої інстанції вірно призначив остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України.

За таких обставин апеляційну скаргу адвоката необхідно залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

провадження за апеляційною скаргою прокурора - закрити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2023, яким засуджено ОСОБА_8 залишити без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3