Провадження: № 1-кп/484/346/23
Справа: № 484/4282/23
Вирок

іменем України

24.08.2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження № 0000201 від 24.07.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Бурімка Семенівського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утримання неповнолітню дитину 2007 року народження, освіта неповна середня, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, раніше не судимий

вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_5

встановив

ОСОБА_3 зареєстрований та фактично з 2017 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» в країні введено військовий стан. Відповідно до переліку, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, Миколаївська міська територіальна громада розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Особи, які проживали на вказаній території та були змушенні залишити або покинути місце свого проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, мають право на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 20.03.2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі Постанова), внутрішньо переміщеним особам надається допомога на проживання за програмою «Надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2022 року (точної дати та часу не встановлено), у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам, фінансування якої здійснюється за рахунок державного бюджету.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 23.04.2022, більш точний час встановити не представилося можливим, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи поряд з домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком, затвердженим Постановою, шляхом обману, ОСОБА_3 особисто подав заяву про взяття його на облік в електронній формі за допомогою мобільного додатку «Порталу Дія», як внутрішньо переміщену особу, в якій умисно зазначив недостовірні дані щодо свого переміщення з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_3 , так як фактично ніякого переміщення не відбулось, а зазначені недостовірні відомості були вказані ОСОБА_3 формально для отримання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам. При цьому, ОСОБА_3 попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної державної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей.

Внаслідок того, що ОСОБА_3 вніс до заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи недостовірні відомості про адресу свого фактичного місця проживання/перебування, останньому безпідставно надано статус внутрішньо переміщеної особи, та як наслідок нараховано та виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 на загальну 4 000 грн., по 2 000 грн. щомісячно, згідно Порядку, затвердженого Постановою, якими останній незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд, чим державним інтересам в особі Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради завдано майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і підтвердив викладені обставини у обвинувальному акті, в скоєному щиро розкаюється.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явилися, надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, зазначивши, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, через те, що завдані збитки відшкодовано.

Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідуванням кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, передставник потерпілого (в поданій ним заяві) не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, - суд визнає недоцільним дослідження доказів, на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушенняо. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зазначення змісту цих обставин, суд переконався у добровільності позиції обвинуваченого та роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступка, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його особу, який щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, має на утримання неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно обвинуваченого необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі, але приймаючи до уваги вищевикладені пом`якшуючі покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити його від реального відбування призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя