У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000094 від 28.01.2023 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

З матеріалів скарги вбачається, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 28.01.2023 року.

В межах вказаного кримінального провадження 17.02.2023 на підставі ухвали судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2023, по справі № 761/4173/23, проведено обшук житлового приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено: мобільні телефони, що належать ОСОБА_4 .

Скаржник зазначає, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого, а відтак має бути негайно повернутий власнику.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши доводи скарги, вивчивши матеріали долучені до скарги, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2023, по справі № 761/4173/23, в кримінальному провадженні № 0000094 від 28.01.2023 року, було надано дозвіл на: «проведення обшуку житлового приміщення (квартири), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та являється місцем проживання ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: документів листування, записників, нотатків, службових записок, чернеток, інформації, яка міститься на електронних носіїв інформації (у тому числі мобільних терміналів, ноутбуків, нетбуків, планшетів, компютерної техніки, флеш накопичувачів та інших засобів збереження інформації), в яких збереглися документи (у тому числі електронні)…».

Також вказаною ухвалою зазначено: «З долучених до матеріалів клопотання копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що в даному випадку належним чином не обґрунтовано відшукання та вилучення електронних носіїв інформації (у тому числі мобільних терміналів, ноутбуків, нетбуків, планшетів, компютерної техніки, флеш накопичувачів та інших засобів збереження інформації).

Оскільки, клопотання не містить конкретизації в переліку речей та документів, які підлягають вилученню, воно підлягає в цій частині частковому задоволенню виключно в частині відшукання інформації з вказаних вище засобів техніки.».

Співставлення вилученого майна та резолютивної частини ухвали слідчого судді по справі № 761/4173/23, свідчить про те, що серед іншого було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надавався.

Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; та у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України - коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Отже ухвалою слідчого судді від 03.02.2023 року не надавався дозвіл на вилучення мобільних телефонів.

Також слідчому судді не надано відомостей про накладення арешту на таке майно.

Відповідно до ст. 41 КУ, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення скарги, оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, є тимчасово вилученим та належить ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, керуючись ст. 167, 168, 237, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000094 від 28.01.2023 року - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СБ України, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 28.01.2023 року, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон Iphone 13 pro з sim НОМЕР_1 та мобільний телефон IPhone 11 без сім.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1