Справа № 953/1209/23
н/п 1-кс/953/3239/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 21.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000698 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 05.05.2023 року звернувся зі скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 21.02.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні 0000698 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022 року.

В судовому засіданні адвокат підозрюваної ОСОБА_4 - ОСОБА_3 подану скаргу про скасування підозри підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених. Суду пояснив, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необгрунтованою, оскільки матеріали кримінального провадження 0000698 від 10.11.2022 року не містять данних, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_4 інкримінованого їй складу злочину та доказів її причетності, підозра не конкретизована, виходячи з викладу фактичних обставин, зазначених у підозрі не вбачається наявності в її діях усіх ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України. Твердження у повідомленні про підозру про добровільне зайнятя ОСОБА_4 посади директора комунального підприємства «Пошта Ізюма», свідчить про наявність іншої правової кваліфікації її дій. Також органом досудового розслідування не взято до уваги норми міжнародного гуманітарного права, а саме, Женевську конвенцію. Покази свідків покладені на обгрунтування повідомлення про підозру при розгляді клопотання про обрання та продовження міри запобіжного заходу, не можуть братися до уваги, оскільки не дотримано принцип безпосередності дослідження доказів, їх покази не було досліджено у судовому засіданні, у зв`язку з чим просив пред`явлену ОСОБА_4 підозру скасувати.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала доводи свого адвоката та зазначила про свою невинуватість та непричетність до злочину, про який зазначено у пред`явленій їй підозрі.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вказавши, що матеріали кримінального провадження вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а зібрані наразі у досудовому розслідуванні матеріали свідчать про обгрунтованість пред`явленої їй підозри, надав суду письмові заперечення, які були приєднані до зазначеної скарги у судовому засіданні.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000698 від 10.11.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

21.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Правова кваліфікація дій підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ч. 6 ст. 111-1 КК України, тобто підозрюється у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань та/або на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах.

Вказане досудове розслідування наразі триває.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, що були внесені до ст. 303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Щодо посилання сторони захисту на не дослідження безпосередньо у судовому засіданні показів допитаних свідків, слід зазначити наступне.

Безпосередність дослідження показань, що передбачена статтями 23, 95, стосується отримання показань судом, тобто при судовому розгляді (глава 28 КПК України), і не стосується стадії досудового розслідування, оскільки протокол фіксації показів свідків є належним доказом на стадії досудового розслідування. Процесуальні дії під час досудового розслідування фіксуються, в тому числі, в протоколі (п. 1 ч. 1 ст. 103 КПК України), тому протокол, який ведеться під час вчинення стороною обвинувачення тієї чи іншої процесуальної дії, є належним засобом її фіксації, в тому числі протокол допиту свідка.

Слідчий суддя може допитати свідка (ч. 4 ст. 193 КПК України), у разі необхідності отримання важливих додаткових відомостей, або інших відомостей, які мають суттєве значення, якщо свідок не допитувався під час досудового розслідування. Але протокол допиту, в якому зафіксовані показання свідка, є належним доказом, який передбаченим процесуальним законом на досудовому розслідуванні і не суперечить такій засаді кримінального провадження, як безпосередність отримання показань учасників кримінального провадження, оскільки така безпосередність стосується отримання таких показань судом, тобто в судовому провадженні.

Суперечливі, на думку сторони захисту, показання свідків можуть свідчити про певні неузгодженості в таких показаннях та встановлених фактичних обставинах на підставі інших доказів, що може бути усунуто шляхом проведення повторних допитів таких осіб, проведення інших слідчих дій при проведенні подальшого досудового розслідування.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що повідомлення про підозру є необгрунтованим з огляду на відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до злочину, який їй інкримінуються в пред`явленій підозрі, не дослідження безпосередньо у судовому засіданні показів допитаних свідків, показаннями яких вона обгрунтовується, а також невідповідності та неповноті викладу фактичних обставин, визначеній органом досудового розслідування, правовій кваліфікації інкримінованого складу злочину.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_4 21.02.2023 року підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх данних у сторони обвинувачення, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру, органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 21.02.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні 0000698 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10.11.2022 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1