ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1005/23 Справа № 203/1335/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000042 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного за ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 05 квітня 2023 року продовжено застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 червня 2023 року з визначенням застави в сумі 1 207 800 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував доведеністю обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 та наявністю ризиків, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; впливати на свідків чи інших підозрюваних у кримінальному провадженні, тому запобіганню вказаних ризиків можливо лише продовженням застосування виключного запобіжного заходу. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя не встановив. Також слідчий суддя залишив раніше визначений розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити заставу, яка не перевищує 300 тис грн..

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення незаконне, так як в ухвалі не доведено наявність ризиків, які через певний проміжок часу зменшилися. При цьому захисник вказує, що ОСОБА_7 не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем роботи та реєстрації характеризується позитивно, має родину, на утриманні малолітню дитину, яку виховує особисто, а також в матеріалах справи відсутні дані, що останній схильний до антисоціальної поведінки. Разом з цим захисник вказує, що визначений розмір застави є непомірним без врахування сімейного та майнового стану ОСОБА_7 .

В апеляційному суді ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.

Так, клопотанням слідчого підтверджується, що ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000042 від 24 травня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. (а.с.11-17)

10 жовтня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру за ч.3 ст. 368 КК України.(а.с.73-78)

Обґрунтованість підозри за ч.3 ст. 368 КК України стосовно ОСОБА_7 була встановлена під час застосування до останнього міри запобіжного заходу, а також продовження міри запобіжного заходу слідчим суддею, яка в апеляційній скарзі не оскаржується тому не перевіряється на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на наступне.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується/продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, переховування ОСОБА_7 апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки на даний час він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Підозрюваний ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання, робити та сім`ю, однак ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не можна визнавати недоведеним.

При наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - впливу на свідків та інших підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК України, процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України, оскільки покази учасників кримінального провадження, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Крім того, у рамках розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного, та в клопотанні слідчого зазначено, що для встановлення всіх фактичних даних, які встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню необхідний час, у звязку із складністю кримінального провадження.

У зв`язку з чим, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 є обґрунтованими, тому продовження строку тримання під вартою підозрюваному відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року продовжено строк досудового розслідування до десяти місяців, тобто до 07 серпня 2023 року, і слідчий суддя продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах зазначеного строку.

Характеризуючі дані стосовно особи ОСОБА_7 мають місце, але в даному випадку за наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, на переконання апеляційного суду не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надана виписка стороною захисту під час апеляційного перегляду щодо стану здоров`я ОСОБА_7 також не може свідчити про необхідність застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки документ не містить даних, що підозрюваного не можливо утримувати в умовах попереднього ув`язнення.

Стосовно розміру застави, то вона визначена слідчим суддею відповідно до вимог ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України. Апеляційний суд вважає, що розмір застави визначений з врахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його суспільною небезпекою, що виражається у ймовірному одержанні такою службовою особою неправомірної вигоди з використанням свого службового становища не в інтересах комунального підприємства, а в інтересах окремих приватних осіб, що підриває основні засади управління комунальним майном, сімейного стану підозрюваного та відомостей про доступні йому фінансово-матеріальні активи, його соціальний і службовий статус.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 3 ст. 368 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4