Єдиний унікальний номер справи 185/2340/22
Провадження № 1-кп/185/183/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 18 січня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16 вересня 2004 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць позбавлення волі за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2003 року, остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково з Павлоградської ВК 01 листопада 2005 року;

- 11 липня 2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 30 січня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2008 року та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2008 року, остаточно до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково з Синельниківської ВК № 94 04 листопада 2011 року;

- 12 березня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з Солонянської ВК № 21 по відбуттю строку покарання 18 жовтня 2017 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :

01 січня 2022 року о 01 год. 30 хв., будучи раніше знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проходили біля пішохідного моста парка «Першого Травня», що по вул. Ганни Світличної в м. Павлограді Дніпропетровської області, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_11 . В цей момент у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та вони визначили майно ОСОБА_11 як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, 01 січня 2022 року близько о 01 год. 30 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підбігли до ОСОБА_11 , заздалегідь розподіливши ролі між собою, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_11 один удар в область голови, від якого ОСОБА_11 впав на землю і один удар ногою в область обличчя. В цей час ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, наніс не менше 10 (десяти) ударів ногами по голові та тулубу ОСОБА_11 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, котра супроводжувалася забоєм головного мозку II ступеню, гострою субдуральною гематомою зліва, субапоневротичними гематомами лобно-скронево-тім`яних ділянок з обох сторін, параорбітальними гематомами з двох сторін, забійними ранами м`яких тканин обличчя з обох сторін, переломом кісток носа, виличного відростку зліва, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після чого, продовжуючи реалізацію спільного, злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що воля ОСОБА_11 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з корисливих спонукань та з метою наживи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою між собою, заволоділи мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmi 9А, Granite Gгеу 2 GB RAM 32 GB ROM», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 2468,57 грн., який знаходився в задній кишені штанів ОСОБА_11 , також ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію спільного, злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок майна, заволодів чоловічими кросівками чорного кольору торгівельної марки «CALCULATED», вартістю 559,28 грн., в яких знаходився ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного, злочинного умислу, спрямованого на приховування своїх злочинних дій, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 знаходиться у безпорадному стані, зіштовхнули останнього з дамби річки Вовча.

Заволодівши мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmi 9А, Granite Gгеу 2 GB RAM 32 GB ROM», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , та чоловічими кросівками чорного кольору, торгівельної марки «CALCULATED» які перебували у володінні ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфікуються за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що поєднано із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково. Пояснив, що 01 січня 2022 року приблизно о 01 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_4 йшли на площу міста, та проходячи біля пішохідного моста парка «Першого Травня», побачили раніше незнайомого ОСОБА_11 , який йшов їм назустріч. ОСОБА_4 зупинився та попросив у ОСОБА_11 підкурити, після чого ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_4 . Побачивши, як ОСОБА_4 від завданого удару впав на землю, він у відповідь завдав один удар кулаком ОСОБА_11 . Після чого, коли ОСОБА_11 лежав на землі, він завдав йому ще одного удару ногою по обличчю та забрав у нього мобільний телефон і кросівки. Потім вони разом з ОСОБА_4 пішли в місто. Зауважив, що він завдав потерпілому тільки два удари, та з дамби ОСОБА_11 він не штовхав. Звідки у потерпілого з`явилися тілесні ушкодження пояснити не може. Можливо потерпілий його оговорює, а можливо тілесні ушкодження він отримав, коли сам покотився з дамби. Мобільний телефон він згодом заклав до ломбарду, а кросівки були повернуті потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 01 січня 2022 року о 01 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_3 йшли в центр міста Павлограда через парк та поблизу мосту зустріли незнайомого їм раніше ОСОБА_11 . Він попросив у ОСОБА_11 підкурити, на що останній вдарив його. Одразу після удару він впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив ОСОБА_11 , який лежав на землі. Після чого, він разом із ОСОБА_3 пішли в центр міста. Уже потім, він побачив у ОСОБА_3 мобільний телефон та кросівки. Підтвердив, що на той момент і він і ОСОБА_3 перебували у стані алкогольного сп`яніння. Звідки у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження він не знає. Зазначив, що він тілесні ушкодження ОСОБА_11 не завдавав, та в річку потерпілого не штовхав. Вважає, що потерпілий його оговорює.

Винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 01 січня 2022 року вночі він пішов до новорічної ялинки, коли повертався додому, пішов по набережній річки. Підтвердив, що на той момент він перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, все усвідомлював та події, які тоді відбулися, пам`ятає добре. Зазначив, що коли він йшов по вул. Ганни Світличної, то побачив невідомих чоловіків, один з яких наніс йому удар в обличчя, від якого він впав на землю. Після чого йому почали наносити удари ногами (загалом не менше 10 ударів) по тулубу та голові. Під час його побиття, він намагався вирватися та навмисно вивертав голову, щоб розгледіти нападників, тому добре запам`ятав ОСОБА_4 , який бив його ногами, а інший чоловік тримав його за плечі притискаючи до землі і наносив удари як руками так і ногами. Під час нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачені погрожували йому, щоб він не звертався до поліції. Потім, ОСОБА_3 запитав чи є у нього мобільний телефон, на що він відповів, що є. Після цього вони забрали в нього мобільний телефон, кросівки, куртку і зіштовхнули його з дамби до річки. Коли вони пішли, він почав кричати та кликати на допомогу. Зауважив, що крім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більше ніхто йому тілесних ушкоджень не завдавав та майно не відбирав. Він обвинуваченим тілесних ушкоджень не наносив. Після даної події він лікувався приблизно місяць, та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень йому встановлено 2 групу інвалідності.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в січні 2022 року ОСОБА_3 прийшов до нього в гості разом з його сестрою. У ОСОБА_3 був мобільний телефон. Потім вони пішли до себе додому. Коли він дізнався про те, що даний телефон ОСОБА_3 заклав в ломбард «Імперіал», то викупив його, так як він йому сподобався. Згодом до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що даний телефон викрадений.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що у січні 2022 року ОСОБА_3 запропонував їй викупити мобільний телефон у ломбарді, сказавши що це його телефон. Вона викупила його, а через деякий час знову заклала до ломбарду. Зазначила, що була впевненою в тому, що даний мобільний телефон належить ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні скористався своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовився надавати будь-які свідчення, так як обвинувачений ОСОБА_3 є його братом.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона працює у ПТ «Економ ломбард Добродькін О.М. та компанія». Зазначила, що всі речі, які вносяться в якості закладу, реєструються в електронній базі. Не пам`ятає чи приходив ОСОБА_3 або ОСОБА_4 до ломбарду.

Експерт ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, підтримує висновки експерта від 23 лютого 2022 року № 56 та від 23 лютого 2022 року № 57-Д, у повному обсязі. Зазначив, що виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, котрі утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо удари завдавалися руками у формі кулака або ногами, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження, виявленні у ОСОБА_11 , мають різну локалізацію і не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту. При скачуванні потерпілого з дамби, могли утворитися садна, але не відкрита черепно-мозкова травма.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, у фактично скоєному також повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Згідно висновку експерта від 23 лютого 2022 року № 56, у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, котра супроводжувалася забоєм головного мозку II ст., гострою субдуральною гематомою зліва, субапоневротичними гематомами лобно-скронево-тім`яних ділянок з обох сторін, параорбітальними гематомами з двох сторін, забійними ранами м`яких тканин обличчя з обох сторін, переломом кісток носа, виличного відростку зліва, котрі утворилися по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Закрита травма грудної клітини, закрита травма живота - не враховується при оцінці ступеня тяжкості, за умови, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними клінічними даними, згідно примітки п. 4.6. Наказу №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Враховуючи анатомічні ділянки виявлених тілесних ушкоджень, а саме рубці у кількості 10-ти, можливо вказати, що вони утворилися не менше ніж від 10 травматичних дій тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі). Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися за короткий проміжок часу до надходження потерпілого до лікувального закладу та зі слів потерпілого, тобто 01 січня 2022 року, внаслідок побиття його невідомими особами. Не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень на котрі вказує потерпілий ОСОБА_11 , тобто при побитті його 01 січня 2022 року /а.с. 197-199, т. 1/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 січня 2022 року, потерпілий ОСОБА_11 заявив, що впізнає ОСОБА_3 на фотознімку № 3, як чоловіка, який 01 січня 2022 року завдавав йому тілесні ушкодження та заволодів його майном. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками особою під № 3 є ОСОБА_3 /а.с. 1-3, т. 2/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 січня 2022 року, потерпілий ОСОБА_11 заявив, що впізнає чоловіка на фотознімку № 2, який 01 січня 2022 року завдавав йому тілесні ушкодження та заволодів його майном. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками особою під № 2 є ОСОБА_4 /а.с. 4-6, т. 2/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 січня 2022 року та відеозапису до нього, за участю потерпілого ОСОБА_11 відтворено обставини подій, які мали місце 01 січня 2022 року в районні дамби парка «Першого Травня», що по вул. Ганни Світличної в м. Павлограді Дніпропетровської області. Зокрема, ОСОБА_11 показав і розказав про те, що 01 січня 2022 року в нічний час доби він йшов в парку «Першого Травня» та пройшовши через пішохідний міст через річку, повернув на дамбу. Йдучи, він побачив двох невідомих чоловіків, які йшли йому назустріч. Після чого, пройшовши повз чоловіків, він відчув удар рукою в область скроні зліва, який було нанесено позаду нього, від чого він впав на землю, а коли намагався піднятися, його хтось утримував, натискаючи руками в область плечей. Потім йому нанесли удари ногами в область голови та тулубу. В подальшому він перестав пручатися та згорнувся калачиком, закриваючи обличчя руками від ударів. В подальшому він намагався запам`ятати обличчя нападників, та побачив, що один з чоловіків на вигляд близько 20 років з косоокістю, а інший чоловік на вигляд близько 30 років. Потім чоловіки скинули його з дамби до річки /а.с. 246-248, т. 1/.

Згідно висновку експерта від 23 лютого 2022 року № 57-Д, локалізація та характер тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_11 не суперечить механізму їх утворення, на який вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 25 січня 2022 року, тобто удар ззаду у ліву частину голови, після якого він впав та потім почали наносити численні удари руками та ногами по голові, обличчю, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, подальші не пам`ятає у зв`язку з втратою свідомості /а.с. 249-251, т. 1/.

Згідно протоколу огляду предмету від 21 січня 2022 року та фототаблиці до нього, проведено огляд, добровільно виданих ОСОБА_3 кросівок чорного кольору. Під час огляду вилучено чоловічі кросівки чорного кольору марки «CALCULATED» /а.с. 8-10, т. 2/.

Згідно протоколу пред`явлення предмета для впізнання від 21 січня 2022 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_11 , останній заявив, що впізнає свої кросівки, які у нього були вилученні 01 січня 2022 року, на фото № 2 /а.с. 11-13, т. 2/.

Згідно висновку експерта від 26 січня 2022 року № 373/22, ринкова вартість чоловічих кросівок чорного кольору торгівельної марки «CALCULATED», в кількості 1 шт., станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 01 січня 2022 року, становила 671 (шістсот сімдесят одну) грн. 16 (шістнадцять) коп. з ПДВ та 559 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 28 (двадцять вісім) коп. без ПДВ /а.с. 185-188, т. 1/.

Згідно договору фінансового кредиту № 9.334 від 20 січня 2022 року ОСОБА_14 заклав мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А, Granite Gгеу 2 GB RAM 32 GB ROM», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в ПТ «Економ ломбард Добродькін О.М. та компанія». Даний договір був закритий 13 січня 2022 року та 20 січня 2022 року ОСОБА_13 заклала даний телефон в ПТ «Економ ломбард Добродькін О.М. та компанія» /а.с. 206-207, т. 1/.

Згідно протоколу огляду предмета від 26 січня 2022 року було оглянуто мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А, Granite Gгеу 2 GB RAM 32 GB ROM», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який був виданий добровільно ОСОБА_15 . Під час огляду вказаний телефон було вилучено /а.с. 209-210, т. 1/.

Згідно висновку експерта від 27 січня 2022 року № СЕ-19/104-22/3011-ТВ, ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаоmі» модель Redmi 9А, Granite Grey 2 GB RAM 32 GB ROM», в кількості 1 шт., який було придбано новим в вересні місяці 2021 року, на момент вчинення злочину станом на 01 січня 2022 року, могла складати 2468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 57 (п`ятдесят сім) коп. /а.с. 191-196, т. 1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 31 січня 2022 року та відеозапису до нього, за участю ОСОБА_4 відтворено обставини подій, які мали місце 01 січня 2022 року в районні дамби парка «Першого Травня», що по вул. Ганни Світличної в м. Павлограді Дніпропетровської області. Зокрема, ОСОБА_4 показав і розказав про те, що 01 січня 2022 року він разом з ОСОБА_3 та його братом знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали алкогольні напої. В подальшому, він разом з ОСОБА_3 вийшли на вулицю та пішли в бік вул. Полтавської, щоб сходити до магазину. Йдучи по вул. Г.Світличної, їм назустріч йшов невідомий чоловік, у якого вони попросили запальничку. Чоловік відмовив та між ними виник конфлікт, що переріс в бійку. ОСОБА_3 наніс чоловіку 2 удари рукою, від чого чоловік впав. В цей час він почав наносити чоловіку ногою удари в живіт (3-4 удари) та рукою наносив удари в область голови (2 удари). Коли він наносив удари, ОСОБА_3 заліз руками до кишень чоловіка та викрав у нього мобільний телефон, а потім зняв з чоловіка кросівки і надів їх собі. Потім вони взяли чоловіка за руки та ноги і віднесли до краю дамби, скинувши останнього з неї /а.с. 224-228, т. 1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03 лютого 2022 року та відеозапису до нього, за участю ОСОБА_3 відтворено обставини подій, які мали місце 01 січня 2022 року в районні дамби парка «Першого Травня», що по вул. Ганни Світличної в м. Павлограді Дніпропетровської області. Зокрема, ОСОБА_3 показав і розказав про те, що 01 січня 2022 року він разом з ОСОБА_4 йшли по дамбі зі сторони вул. Г.Світличної зі свого будинку в напрямку вул. Полтавська, де по дорозі ОСОБА_4 зіштовхнувся з невідомим чоловіком, який йшов їм назустріч. Після чого ОСОБА_4 впав на землю. Потім ОСОБА_4 піднявся та кулаком правої руки наніс один удар в район обличчя невідомому чоловіку, в результаті якого чоловік впав на правий бік на землю. Чоловік намагався піднятися, але ОСОБА_4 підбіг до нього на наніс ще два удари по обличчю. Після чого він почав відтягувати ОСОБА_4 від чоловіка, але ОСОБА_4 продовжував наносити удари чоловіку ногами по голові та тулубу. Потім він побачив, що у чоловіка з карману виглядає мобільний телефон і він його вийняв з карману, а потім зняв з чоловіка кросівки. Після чого ОСОБА_4 зіштовхнув чоловіка з дамби донизу до річки /а.с. 238-240, т. 1/.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Незважаючи на позицію обвинувачених ОСОБА_3 стосовно часткового визнання своєї вини та ОСОБА_4 щодо невизнання своєї вини суд вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та переконливих доказів, що підтверджують винність обвинувачених, кожного окремо, у вчинені інкримінованого їм злочину поза розумним сумнівом. Винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інкримінованого злочину, перебіг обставин вчинення зазначеного злочину, ступінь реалізації злочинних намірів обвинувачених та наслідки їх вчинення.

Так, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час допиту в судовому засіданні, щодо нанесення меншої кількості ударів потерпілому, та показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його непричетності до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає їх неспроможними, а їх доводи в цій частині розцінює як обраний спосіб захисту з метою ухилитися від передбаченої законом відповідальності й пом`якшити передбачене покарання, оскільки вони є суперечливими, такими що не відповідають встановленим по справі обставинам і спростовуються наведеними доказами.

Зазначені вище показання обвинувачених спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є тими особами, що скоїли на нього напад та заволоділи його майном, завдали не менше 10 ударів кулаками і ногами в голову і по тулубу.

Аналогічні покази потерпілий ОСОБА_11 надавав і під час досудового розслідування, зокрема, згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками останній вказав на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як на осіб, які 01 січня 2022 року завдавали йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном.

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому окрім показів самого потерпілого ОСОБА_11 , який під час його допиту у судовому засіданні, детально розповів обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, зокрема показав, що обвинувачені без причини почали наносити йому удари (загалом не менше 10 ударів) по тулубу та голові, а саме ОСОБА_4 бив його ногами, а ОСОБА_3 тримав його за плечі притискаючи до землі і наносив удари як руками так і ногами, також висновком експерта від 23 лютого 2022 року № 56 згідно якого, виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження утворилися за короткий проміжок часу не менше ніж від 10 травматичних дій тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області.

Крім того, насильницькі дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно потерпілого з метою заволодіння майном останнього, підтверджуються слідчими експериментами за участю обвинувачених, згідно яких останні повідомляють обставини вчиненого злочину. При цьому кількість, локалізація та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, на які вказують обвинувачені в ході проведення слідчих експериментів за їх участю, не суперечить та загалом збігаються з показами, наданими в судовому засіданні самим потерпілим та іншими доказами по справі.

Отже, суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_11 є достовірними, послідовними та вільними. Суд приймає до уваги його покази як такі, що відповідають дійсності, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі і їм не суперечать.

В ході розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинуваченні та потерпілий були раніше незнайомими, про що в своїх показах вони наголошували неодноразово, тому у суду відсутні будь-які підстави вважати, що обвинувачені та потерпілий перебували у конфліктних або будь-яких інших неприязних стосунках, які б давали підстави потерпілому для обмови обвинувачених. Виходячи з цього, суд приймає до уваги покази потерпілого як правдиві та разом з іншими доказами покладає в основу обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їм злочину.

Разом з тим, покази обвинувачених є непослідовними та неконкретними, містять розбіжності, викликають обґрунтований сумнів та дані з метою допомогти собі та один одному уникнути відповідальності за вчинене, тому розбіжності в показах обвинувачених, зміну показів та невизнання вини обвинуваченими в інкримінованому злочині суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинувачених саме як розбою, суд виходить з того, що обвинувачені вчинили напад на ОСОБА_11 неочікувано для останнього, вдарили потерпілого в голову, від чого той впав на землю, після чого почали наносити йому численні удари руками та ногами в область голови та тулубу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість дій обвинувачених саме на подолання опору по відношенню до потерпілого, який зазнав нападу, в даному випадку також свідчить про вчинення саме розбою. В даному випадку наслідком нападу із застосуванням насильства було саме фактичне подавлення волі потерпілого ОСОБА_11 , який не міг чинити опір ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , коли ті заволоділи належним йому майном.

Характер, хронологія і послідовність дій обвинувачених, а також об`єктивна спроможність дорослої осудної людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин умисно. Сила та напрям завданих обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ударів руками та ногами в область голови та тулубу, надмірна сила ударів, їх раптовість, неможливість адекватного захисту потерпілого від таких дій, вказують на те, що обвинувачені усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, та діяли з прямим умислом на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що поєднано із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Про наявність саме такого умислу свідчить і той факт, що обвинувачені відразу ж після нанесення ударів та заволодіння майном покинули місце події і медичної допомоги потерпілому не надали.

Також, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, суд вважає доведеним в діях обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Так, спільні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як до початку вчинення кримінального правопорушення, так і спільні насильницькі дії під час заволодіння чужим майном, їх узгодженість та спрямованість на заволодіння майном потерпілого, неспростовно вказують на об`єднання таких їх дій саме єдиним умислом та на охоплення свідомістю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, об`єктивним сприянням один одному у вчинені розбійного нападу.

При цьому, кожен з обвинувачених, маючи реальну можливість залишити місце скоєння кримінального правопорушення, цього не зробив, а навпаки, погоджувався з діями одне одного, не перешкоджав цьому, доповнюючи один одного, що свідчить про попередню домовленість та їх змову щодо реалізації спільного умислу на розбій.

Отже, вказане вище дає достатні підстави дійти висновку, що напад на потерпілого був саме з метою заволодіння чужим майном, характер, спрямованість та послідовність дій обвинувачених до та під час вчинення злочину, скоординованість дій обвинувачених, обстановка злочину в конкретних умовах з урахуванням характеру завданого насильства, заволодіти майном потерпілого є тими об`єктивними критеріями, що вказують саме на наявність ознак розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожний окремо, вчинили інкриміноване їм кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, їх винуватість доведена повністю та їх дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що поєднано із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Суд вину обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, суд приходить до висновку, що винність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинувачених є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, наслідки, що настали, а саме те, що потерпілому внаслідок отриманих тілесних ушкоджень встановлено 2 групу інвалідності.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, наслідки, що настали, а саме те, що потерпілому внаслідок отриманих тілесних ушкоджень встановлено 2 групу інвалідності.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, слід призначити в межах санкції статті, за якою вони обвинувачується у вигляді позбавлення волі із конфіскацією майна.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожним окремо, нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Застосований запобіжний захід стосовно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не підлягає змінам.

Строк обчислення покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, слід рахувати з моменту обрання їм, кожному окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 03 лютого 2022 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводились судові товарознавчі експертизи, на проведення яких було витрачено 1169 грн. 72 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, винні у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд, враховуючи рівну участь обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вартість проведених судової товарознавчої експертизи № 373/22 від 26 січня 2022 року та судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/3011-ТВ від 27 січня 2022 року, в рівних частках по 584 грн. 86 коп. з кожного окремо, на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним зач. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією усього належного майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 03 лютого 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винним зач. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією усього належного майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою.

Строк обчислення покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 03 лютого 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 таОСОБА_4 судові витрати на проведення експертиз по 584 (п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 86 (вісімдесят шість) коп. з кожного окремо, на користь держави.

Речові докази:

-кросівки чорного кольору торгівельної марки «CALCULATED», які передано на зберігання до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0010216 від 21 січня 2022 року) та мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А, Granite Gгеу 2 GB RAM 32 GB ROM»,який передано на зберігання до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0010250) повернути ОСОБА_11 за належністю;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1