ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 509/3387/17 Номер провадження 11-кп/814/1675/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Овідіополь Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, засудженого вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.06.2018, скасованим в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 14.08.2019, за ст. ст. 286 ч. 3, 135 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,-

задовольнено спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» та спостережної комісії Полтавської РДА про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання за вироком Овідіопольського районно госуду Одеської області від12.06.2018, скасованим в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від14.08.2019,на невідбутий строк 10 місяців 06 днів позбавлення волі, із залишенням додаткової міри покарання

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Суд першої інстанції вважає, що засуджений ОСОБА_7 в результаті сумлінної поведінки та ставлення до праці довів своє виправлення, оскільки протягом всього строку відбування покарання має дванадцять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, має три стягнення, які погашені, ураховуючи те, що ним вже відбута строку покарання призначеного за вчинення тяжкого необережного злочину, а тому доходить висновку, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурором подана апеляційна скарга в якій він ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою у задоволенні подання державної установи «Машівська виправна колонія №9) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України відносно ОСОБА_7 відмовити.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального законодавства, а ухвала є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що відповідно до характеристики ОСОБА_7 з 11.06.2017 перебував у державній установі «Одеський СІЗО», де характеризувався негативно, заохочень не мав, 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів, що є злісним порушенням встановленого порядку відбування покарання відповідно до вимог ст.133 КВК України, стягнення хоча і погашені, однак свідчать про схильність засудженого до свідомого систематичного порушення встановлених умов відбування покарання, в характеристиці не підтверджують наявність ознак сумлінної поведінки та ставлення до праці ОСОБА_7 . Надані суду першої інстанції матеріали на засудженого ОСОБА_7 не доводять його сумлінну поведінку, а тим більше його виправлення.

Захисником в інтересах засудженого подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вказує, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора підстав не має. Протягом останніх чотирьох років засуджений не мав дисциплінарних стягнень. При цьому мав 13 заохочень. Виправлення засудженого підтверджується і тим, що ухвалою Машівського районного суду від 24.01.2022 року замінено не відбуту частину покарання з позбавлення волі на обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці 11 днів. З матеріалів справи, вбачається і спростовується доводи прокурора про те, що засуджений не працевлаштований, ОСОБА_7 працевлаштований підсобним працівником та позитивно характеризується, за час відбування покарання отримав фахову освіту електромонтер. Вказує, що адміністрація державної установи виконання покарання за час відбування покарання ОСОБА_7 мала можливість в повному обсязі вивчити особу і дійсно встановити, що засуджений став на шлях виправлення. Також, в суді першої інстанції прокурор, який брав участь у розгляді подання не заперечував щодо задоволення подання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні його скарги та проситть скасувати ухвалу суду з викладених у апеляційній скарзі доводів.

Засуджений та його захисник в судове засідання з`явилися, просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора посилаючись на законність та обгрунтованість судового рішення.

Представник колонії в судове засідання з`явився та повідомив, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання про застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Як видно з доказів у провадженні, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.06.2018, скасованим в частині призначення покарання вироком Одеського апеляційного суду від 14.08.2019, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 286 ч. 3, 135 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення в період з 11.06.2017 до набрання вироку законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 11 червня 2013, кінець 23 грудня 2023.

Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, суд взяв до уваги те, що ОСОБА_7 , у відповідності п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, відбув строку призначеного покарання, вину у вчиненні злочину, за який засуджений, визнав та щиро розкаявся. Окрім того, за весь період відбування покарання засуджений характеризується позитивно, має 12 заохочень, стягнень не має, до праці ставиться сумлінно, бере участь в організації виховних заходів.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_7 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі стягнень не мав, та дванадцять разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 24.10.2022, характеризується позитивно, працевлаштований підсобним робітником на підприємстві установи, покладені обов`язки виконує, бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю, не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, вину у вчиненні злочину визнає, покарання вважає справедливим, мав виконавчі листи на загальну суму 7890,10 грн на користь держави, відшкодовано в повному обсязі, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення .

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Доводи прокурора, що суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 раніше судимий та вчиняв нові злочини в період умовно-дострокового звільнення, є необгрунтованими, оскільки вказані судимості були погашені у встановленому законом порядку.

Твердження прокурора пр наявність у засудженого стягнень є неспроможними, так як відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_7 дійсно мав два попередження та догану за зберігання заборонених предметів, а саме сім карток до мобільного телефону, але зазначені стягнення були накладені на обвинуваченого, а не засудженого ОСОБА_7 , під час перебування його в слідчому ізоляторі в період досудового і судового слідства, у звязку з чим колегія суддів не може їх прийняти такими, що були накладені під час відбування засудженим покарання в місцях позбавлення волі.

Водночас колегія суддів зауважує, що ці відомості враховуються у сукупності з іншими обставинами провадження й самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і не можуть вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

Виходячи зі змісту спільного подання начальника ДУ "Машівська виправна колонія" та голови спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації, а також зі змісту характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ "Машівська виправна колонія", затвердженої начальником виправної колонії, де відбуває покарання ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не спростовує висновку суду про виправлення ОСОБА_7 а тому задоволенню не підлягає.

Ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою, а тому підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст.376, 405,407,419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2023 року про умовно- дострокове звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4