Справа № 136/887/23
провадження №1-кп/136/51/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000042 від 02.02.2023, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гущинці Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дев`ятьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи пов`язаним спільним побутом з ОСОБА_4 , спільно проживає з нею в незареєстрованому шлюбі на протязі двадцяти п`яти років, тобто вони перебувають у фактичних сімейних відносинах, при цьому мають спільно 12 дітей та на даний час проживають у АДРЕСА_1 . При цьому, встановлено, що ОСОБА_5 під час проживання з ОСОБА_4 систематично умисно вчиняє психологічне насильства щодо неї, що призводить до її психологічних страждань та погіршення якості її життя. Зокрема, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, а саме - 26.12.2021, 28.03.2022, 15.04.2022, 04.06.2022, 29.08.2022 вчиняв щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_4 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя, що підтверджено постановами Липовецького районного суду в справах про адміністративні правопорушення № 136/12/22 від 25.01.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, № 136/455/22 від 26.04.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, № 136/520/22 від 10.05.2022 за ч.2 ст.173-2 КУпАП України, № 136/773/22 від 18.07.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, № 136/1292/22 від 16.09.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України. У зв`язку із вчиненням домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , у відповідності до положень ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_5 з 08.09.2022 перебуває на превентивному обліку у ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області як сімейний кривдник. Однак, з часу постановления на вищевказаний облік ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти домашнє насильство стосовно ОСОБА_4 . Так, незважаючи на викладене та достеменно розуміючи наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні злочинні дії спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй цивільній дружині ОСОБА_4 , в нічну пору доби, 02.02.2023, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в черговий раз прийшов до їх спільного місця проживання у АДРЕСА_1 , де знову проявив відносно неї акт психологічного насильства, який виразився в безпричинних словесних образах, нецензурній лайці та погрозами фізичної розправи в її адресу. Внаслідок вищевказаних систематичних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано психологічних страждань, погіршились якість та умови її життя, що виразились у побоюванні за свою безпеку та безпеку їх дітей, виникнення її емоційної невпевненості, нездатності захистити себе. Крім цього, дана ситуація є психотравмувальною для ОСОБА_4 , їй завдані моральні страждання за умов ситуацій систематичного вчинення насильства з боку її співмешканця ОСОБА_5 , що підтверджується висновком експерта № 1159/23-21 від 15.05.2023 за результатами проведення судової психологічної експертизи. Зміни в емоційному стані та індивідуально-психологічних проявах ОСОБА_4 , які перешкоджають активному соціальному функціонуванні її як особистості, виникли внаслідок систематичного вчинення насильства в сім`ї з боку її співмешканця ОСОБА_5 .

Такі умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

До початку судового засідання суду надано Угоду про примирення укладену 12.07.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з умовами Угоди про примирення від 12.07.2023 сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України. ОСОБА_5 свою вину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, попросив пробачення у потерпілої, а остання примирилась із ОСОБА_5 та пробачила йому, до нього ніяких претензій вона не має, про що подала до суду письмову заяву. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 , а саме: у виді 180 годин громадських робіт. Обвинувачений ОСОБА_5 визначений в угоді вид покарання розуміє. В угоді потерпіла та обвинувачений зазначили, що розуміють та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та беззастережно за обставин вказаних в обвинувальному акті та Угоді про примирення, пояснив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення між потерпілою та ним, яку він уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого не заперечував щодо затвердження угоди, зазначивши, що вона у повній мірі відповідає вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпіла також просила затвердити угоду, запевнивши, що наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання їй зрозумілі, а укладення угоди було для неї добровільним.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 запевнила, що саме за її ініціативою було укладено вищезазначену угоду. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 підтвердив цей факт.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.47 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, не працює, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дев`ятьох неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Переконавшись, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між потерпілою та обвинуваченим угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання, за вчинений злочин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст. 126-1 КК України, ст.ст. 368, 374, 376, 394395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити Угоду про примирення укладену 12.07.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 02.02.2023.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.07.2023 у виді 180 годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта згідно висновку № 1159/23-21 від 15.05.2023 в сумі 13 382 (тринадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 88 коп.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1