Провадження № 1-кп/161/1225/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 липня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001683 від 09.06.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лище Луцького району Волинської області, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 08 червня 2023 року, близько 21 години 36 хвилини, перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вулиці Олексія Шума, у місті Луцьку, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на паркан житлового будинку АДРЕСА_2 .

Для опрацювання повідомлення, на місце події було скеровано екіпаж «ЦУНАМІ-151» у складі поліцейських командира роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_7 , які будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування та виявили транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , біля паркану житлового будинку АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Toyota Corolla», н.з. « НОМЕР_2 » на синьому фоні, що був припаркований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним на передніх сидіннях даного автомобіля знаходяться два працівники Національної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були у форменому одязі із знаками розрізнення, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання неправомірної вигоди службовій особі, близько 21 години 36 хвилин 08 червня 2023 року, з метою уникнення адміністративної відповідальності, висловив поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої їм влади - не складання відносно нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно не притягнення до адміністративної відповідальності.

Далі, на втілення своїх злочинних дій, спрямованих на надання службовій особі неправомірної вигоди, з метою переконання в тому, що неправомірна вигода безперешкодно буде прийнята вказаними працівниками поліції і що вони її не відхилять, та продемонструвати їм свою готовність надати неправомірну вигоду, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Toyota Corolla», н.з. « НОМЕР_2 » на синьому фоні, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , у якому знаходились командир роти №4 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектор взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання неправомірної вигоди службовій особі, о 21 годині 41 хвилині 08 червня 2023 року поклав між передніми сидіннями вищевказаного службового автомобіля грошові кошти в сумі 1000 гривень, надавши тим самим поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували на службі, неправомірну вигоду за невчинення в його інтересах дій з використанням наданої поліцейським влади - не складання відносно нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується пропозиція надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.369 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно надав неправомірну вигоду працівнику поліції за не складання на нього матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення та відповідно не притягнення його до адміністративної відповідальності. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягується до кримінального відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, кримінальним правопорушенням шкода не завдана.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 1000 гривень (купюра номіналом 500 грн. серії ХГ 9352146 та купюра номіналом 500 грн. серії ВЗ 9409385) на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати в дохід держави.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2023 на речі та предмети, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1