УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0000153 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

05.06.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0000153 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В скарзі ставлять питання про зобов`язання уповноваженого слідчого в даному кримінальному провадженні повернути тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 12.05.2023 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаються на ті обставини, що вказане майно не має ознак злочинного походження, не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігає на собі його сліди та не є предметом кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, вказав, що вилучене майно не має доказового значення в даному кримінальному провадженні. Надав відповідь слідчого на звернення представника про накладення арешту на вилучене майно.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим, для розгляду скарги не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду згідно ст. 306 КПК України.

Вивчивши доводи скарги, надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Проте, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.05.2023 року накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 12.05.2023 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України.

Аналізуючи матеріали скарги, слідчий суддя враховує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.05.2023 року накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 12.05.2023 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, доводи скарги не ґрунтуються на законі щодо перебування вилученого майна в статусі тимчасово вилученого.

Отже, вилучене слідчим майно на момент розгляду скарги не має ознак тимчасово вилученого майна, тобто до його подальшого утримання не можна застосовувати вимоги ст. 169, ч.5 ст. 171 КПК України.

Такі обставини свідчать про відсутність підстав для висновків, що слідчий допустив бездіяльність, відсутні підстави для задоволення скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, оскільки на майно накладений арешт.

При цьому суд діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена в ст.26 КПК України, відповідно до частини 3 якої слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.167-169 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0000153 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1