21.06.2023
Справа № 642/746/22
Провадження 1-кс/642/1274/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, чиї права порушенні ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення зі скаргою, особа, яка звернулась зі скаргою вважає, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Скаржник зазначає, що протягом часу перебування цього кримінального провадження в провадженні органів досудового розслідування, посадові особи цих органів не виконували належно функції держави щодо ефективного розслідування всіх обставин вчинення злочину. Він, зокрема, звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена в порушення ч. 4, 5 ст. 38, ст. 40 КПК України, слідчий не вжив усіх передбачуваних законом для забезпечення ефективності досудового розслідування, в результаті чого воно проведено поверхнево та необ`єктивно, з передчасним закриттям кримінального провадження. Також скаржник вважає, що постанова слідчого не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки фактично не містить достатнього обґрунтування прийнятого рішення за відсутності проведення слідчих дій.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу у повному обсязі, просив суд скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 року та продовжити проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. Звернув увагу суду, що тривалий час слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 взагалі не проводив жодних слідчих дій. Надав суду рішення Київського районного суду м.Харкова від 08.12.2020, яке набрало законної сили, в якому визнано дії працівників УПП незаконними, що послугувало підставою для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, витребувані матеріали суду надав, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого та прокурора.

Розглянувши матеріали скарги, доводи особи, чиї права порушені, інші матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінального правопорушення, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Під час розгляду скарги встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000885 від 11.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 від 25.03.2023 закрито кримінальне провадження №0000885 від 11.08.2017 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Оскільки скаржник вважає постанову від 25.03.2022 року про закриття кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 року необґрунтованою та невмотивованою, слідчий суддя перевіряє постанову та її відповідність кримінальному процесуальному закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий у постанові зазначає, що проведені в ході розслідування слідчі та процесуальні дії не встановили наявність в діях співробітників УПП в Харківській області складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

З метою повного та додаткового дослідження обставин прийняття слідчим другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_4 рішення про закриття кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що за два роки не було проведено жодної слідчої дії, не виконано ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.08.18 р., від 05.06.19 р., від 20.03.20 р., Ленінського районного суду м.Харкова від 02.02.2022, якими скасовано постанови слідчих про закриття кримінального провадження № 0000885 та встановлений перелік підстав для цього, зокрема звернуто увагу на неповноту досудового слідства.

Крім того, постановою Верховного суду України від 05.02.2020, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 08.12.2020, які набрали законної сили, визнано дії працівників УПП незаконними, що послугувало підставою для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Відкрито виконавче провадження про стягнення на користь ОСОБА_3 моральної шкоди за незаконні дії працівників УПП в Харківській області.

Але, в даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось.

В судовому засіданні доводи ОСОБА_3 щодо обставин неповноти досудового розслідування, яка б могла суттєво вплинути на результат рішення слідчого, знайшли своє підтвердження, слідчим не надано належної оцінки зібраним по справі доказам, не проведено жодної слідчої (розшукової) дії в даному кримінальному провадженні, необхідної для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»(Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також вказана постанова не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова від 25.03.2022 скасуванню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 року - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 25.03.2022 про закриття кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників УПП в Харківській області складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України - скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000885 від 11.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1