Справа № 206/2483/23
Провадження № 1-кп/206/167/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИd81yCoppUllcm

21.08.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1.,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2.,

прокурора ОСОБА_3.,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 22.07.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч.2 ст.260 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська 02 червня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000307 від 22.07.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч.2 ст.260 КК України.

Обвинувачений у судове засідання не з`явився, викликався в порядку, передбаченому ч.3 ст.323 КПК України.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого прокурор заявив клопотання про здійснення стосовно нього спеціального судового провадження. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено наступне: 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов'язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв'язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і збройних сил рРФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та збройних сил рф вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та російської федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу збройних сил російської федерації (далі ГШ зс РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб збройних сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов'язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ зс РФ ОСОБА_6 перед Академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина Герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та збройних сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав'язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Враховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та збройних сил РФ серед інших територій України, які були об'єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту російської федерації (далі - ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ збройних сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і збройних сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з'єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області т.зв. «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

В травні 2014 року створено не передбачене законом збройне формування т.зв. «ЛНР» - «Министерство внутренних дел ЛНР» (далі по тексту - «МВД ЛНР»), яке має на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, військову техніку. Зокрема, вказане військове формування здійснює збройний опір силам АТО/ООС на території Луганської області та сприяє діяльності окупаційної адміністрації російської федерації.

Приблизно в листопаді 2014 року створено структурний підрозділ «МВД ЛНР» - не передбачене законом збройне формування «Поліція ЛНР».

Вказані формування мають організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію керівництва та кураторів Російської Федерації.

Зокрема, в липні 2022 року (більш точної дати встановити не виявилось можливим)у складі «МВД ЛНР» створений структурний підрозділ - не передбачене законом збройне формування «городской отдел МВД г. Лисичанска», місце постійної дислокації м. Лисичанськ Луганської області, якому доручено методами військових операцій здійснювати силову підтримку незаконно створених структур т.зв. «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території м. Лисичанська, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_5., будучи обізнаним про незаконність дій співучасників збройних формувань та окупаційної адміністрації російської федерації на тимчасово окупованій території Луганської області, ідеологічно розділяв такий розвиток подій, то у нього виник умисел на участь у діяльності НЗФ, а саме у структурному підрозділі МВД ЛНР «городской отдел МВД г. Лисичанска», з метою зміни меж території, державного кордону України всупереч утвердженого Конституцією України порядку, тобто виключення з її складу окремих районів, міст, сіл, селищ Луганської області, у тому числі й у межах, ідентифікованих указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019, на підставі факту тимчасової окупації відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5. приблизно у липні 2022 року (більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе), перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Лисичанськ, добровільно вступив до лав не передбаченого законом збройного формування «городского отдела МВД г. Лисичанска» окупаційної адміністрації РФ на посаду «заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (місце постійної дислокації м. Лисичанськ), приступивши до виконання основних завдань т.зв. «Поліції ЛНР» у складі «МВД ЛНР», а саме:

- забезпечення особистої безпеки громадян, захист життя, здоров'я, честі, гідності, прав, свобод, інтересів та майна громадян від злочинних та інших протиправних посягань;

- профілактика, попередження та припинення злочинів та адміністративних правопорушень;

- виявлення та розкриття злочинів, здійснення попереднього розслідування у формі дізнання у кримінальних справах;

- провадження у справах про адміністративні правопорушення, виконання адміністративних покарань;

- охорона та забезпечення громадського порядку;

- забезпечення безпеки дорожнього руху;

- державного захисту потерпілих, свідків та інших учасників кримінального судочинства, суддів, прокурорів, слідчих, посадових осіб правоохоронних та контролюючих органів, а також інших осіб, що захищаються;

- здійснення експертно-криміналістичної діяльності.

До того ж, ОСОБА_5. отримав від не встановлених досудовим слідством співучасників НЗФ т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ для застосування за функціональним призначенням вогнепальну зброю - пістолет «ПМ» та боєприпаси до нього, військову форму.

Відповідно до відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій на виконання функцій та покладених на нього обов'язків, ОСОБА_5. приблизно з липня 2022 року (більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе) по теперішній час з власної ініціативи, разом з іншими особами з числа т.зв. «Поліції лнр», стосовно яких розслідуються окремі кримінальні провадження, на території м. Лисичанськ Луганської області виконує обов'язки, які покладені на нього законом про поліцію т.зв. «ЛНР», які направленні на встановлення псевдо уряду т.зв. «ЛНР» на окупованій території України, чинення збройного опору ЗС України та іншим правоохоронним органам України з метою зміни меж території та державного кордону України шляхом участі у незаконних збройних формуваннях.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов'язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв'язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва збройних сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В кінці 2013 року на початку 2014 року у зв'язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України шляхом окупації території Луганської області та створення на ній псевдодержавного утворення - так званої «Луганської народної республіки» (далі - «ЛНР»).

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

11 травня 2014 року в окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «ЛНР».

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з'єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій російської федерації на території Луганської області т.зв. «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Відповідно до указу Голови т.зв. «ЛНР» №51/1/01/11/14 від 25.11.2014, створена структура виконавчих органів державної влади т.зв. «ЛНР». До складу вищевказаних органів також входять спеціальні служби із забезпечення інформаційної, військової та територіальної безпеки т.зв. «ЛНР», а також із здійснення розвідувальної діяльності в умовах збройного протистояння з силами АТО.

При цьому на керівників та учасників силового блоку т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ покладається забезпечення стійкості даної організації шляхом чинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов'язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу представники політичного блоку організовують збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечують існування вказаної окупаційної адміністрації рф на території Луганської області.

«Луганська народна республіка» має стабільний склад лідерів вказаної окупаційної адміністрації РФ, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Так, на учасників політичного блоку т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов'язки:

- створення так званих органів державної влади т.зв. «ЛНР» та організація їх діяльності;

- видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади т.зв. «ЛНР»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення т.зв. «ЛНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності окупаційної адміністрацій РФ т.зв. «ЛНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній окупаційній адміністрації РФ та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників окупаційної адміністрацій РФ т.зв. «ЛНР» та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з незаконним державним утворенням «Донецька народна республіка» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності т.зв. «ЛНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам бойового блоку т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників т.зв. «ЛНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації рф, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладались наступні обов'язки:

- систематична організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов'язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників т.зв. «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об'єктів на території Луганської області;

- скоєння терористичних актів та диверсій на території України;

- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ при проведенні незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення т.зв. «ЛНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- вчинення дій, спрямованих на унеможливлення проведення 25.05.2014 позачергових виборів Президента України на території Луганської області;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників окупаційної адміністрацій РФ т.зв. «ЛНР».

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, а також інші правоохоронні органи.

Разом з цим, 17.03.2015 Верховна Рада України своєю постановою №254-VІІІ визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Крім того, відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об'єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженого постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII; Заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VIII; Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресій Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленої постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 №337-VIII, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями, референдум, проведений у травні 2014 року - фіктивним, проведеним у неконституційний спосіб.

Факт створення т.зв. «ЛНР» за підтримки та під контролем російської федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що т.зв. «ЛНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

В травні 2014 року створено не передбачене законом збройне формування так званої «ЛНР» - «МВД ЛНР», яке має на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, військову техніку. Зокрема, вказане військове формування здійснює збройний опір силам АТО/ООС на території Луганської області та сприяє діяльності окупаційної адміністрації російської федерації.

Приблизно в листопаді 2014 року створено структурний підрозділ «МВД ЛНР» - не передбачене законом збройне формування «Поліція ЛНР».

Вказані формування мають організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію керівництва та кураторів Російської Федерації.

Зокрема, в липні 2022 року (більш точної дати встановити не виявилось можливим) у складі «МВД ЛНР» створений структурний підрозділ - не передбачене законом збройне формування «городской отдел МВД г. Лисичанска», місце постійної дислокації м. Лисичанськ Луганської області, якому доручено методами військових операцій здійснювати силову підтримку незаконно створених структур т.зв. «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території м. Лисичанська, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_5., будучи обізнаним про незаконність дій співучасників збройних формувань та окупаційної адміністрації російської федерації на тимчасово окупованій території Луганської області, ідеологічно розділяв такий розвиток подій, то у нього виник умисел на участь у діяльності НЗФ, а саме у структурному підрозділі МВД т.зв. ЛНР «городской отдел МВД г. Лисичанска»,з метою зміни меж території, державного кордону України всупереч утвердженого Конституцією України порядку, тобто виключення з її складу окремих районів, міст, сіл, селищ Луганської області, у тому числі й у межах, ідентифікованих указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019, на підставі факту тимчасової окупації відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5. приблизно у липні 2022 року (більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе), перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Лисичанськ, добровільно вступив до лав не передбаченого законом збройного формування «городского отдела МВД г. Лисичанска» окупаційної адміністрації РФ на посаду «заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (місце постійної дислокації м. Лисичанськ), приступивши до виконання основних завдань т.зв. «Поліції ЛНР» у складі «МВД ЛНР», а саме:

- забезпечення особистої безпеки громадян, захист життя, здоров'я, честі, гідності, прав, свобод, інтересів та майна громадян від злочинних та інших протиправних посягань;

- профілактика, попередження та припинення злочинів та адміністративних правопорушень;

- виявлення та розкриття злочинів, здійснення попереднього розслідування у формі дізнання у кримінальних справах;

- провадження у справах про адміністративні правопорушення, виконання адміністративних покарань;

- охорона та забезпечення громадського порядку;

- забезпечення безпеки дорожнього руху;

- державного захисту потерпілих, свідків та інших учасників кримінального судочинства, суддів, прокурорів, слідчих, посадових осіб правоохоронних та контролюючих органів, а також інших осіб, що захищаються;

- здійснення експертно-криміналістичної діяльності.

До того ж, ОСОБА_5. отримав від не встановлених досудовим слідством співучасників НЗФ т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ для застосування за функціональним призначенням вогнепальну зброю - пістолет «ПМ» та боєприпаси до нього, військову форму.

Отже, ОСОБА_5., з моменту вступу до НЗФ «ЛНР» (більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе) до теперішнього часу, перебуваючи у м. Лисичанськ та інших населених пунктах на території проведення АТО/ООС, яка відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 за № 254-VIII, є тимчасово окупованою територією України, вчиняє умисні дії, спрямовані на участь в діяльності збройних формувань, не передбачених законами України.

В ході досудового розслідування, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України ОСОБА_5. викликався для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000307, отримання письмового повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України, допиту в якості підозрюваного. Так, опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5. на 25.04.2023, 26.04.2023, 27.04.2023, у газеті «Урядовий кур'єр» №80 (7478) від 21.04.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 21.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3».

В призначені часи та призначене місце ОСОБА_5. не з'явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

28 квітня 2023 року, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, у відповідності та у спосіб передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (шляхом опублікування повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3» та в газеті «Урядовий кур'єр» d81yCoppUllcm№85 (7483) від 28.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2»).

Крім того, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур'єр» №85 (7483) від 28.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3» опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_5. на 02.05.2023, 03.05.2023 та 04.05.2023 для допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час громадянин Російської Федерації ОСОБА_5. у призначене місце не з'явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) ОСОБА_5. у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 16.03.2023 в ході якого оглянуто відео, яке опубліковане на сайті «rutube» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», за посиланням - «ІНФОРМАЦІЯ_4».

У ході огляду розміщеного відео встановлено, що з 03 хв. 06 сек. по 03 хв. 29 сек. вказаного відеозапису у кадрі з'являється особа, яка підписана як «ОСОБА_5. Заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска». Голос за кадром розповідає, що «Заместитель начальника горотдела подполковник полиции ОСОБА_5 вернулся в город спустя восемь лет. Из Личисанска он уехал в четырнадцатом. Тем, кто тогда пришел к власти он служить не хотел». Далі, вказана особа промовляє текст наступного змісту: «Несправедливость, беззаконие, смерть гражданского населения. Это каждый не выдержит». При цьому на вказаному відео зафіксований ОСОБА_5.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.09.2022, яка показала, що особисто знайома з ОСОБА_5., з яким разом проходили службу у Лисичанському МВ ГУМВС України в Луганській області. Їй відомо, що в 2022 році ОСОБА_5. зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС d81yCoppUllcmм. Лисичанськ. Про це їй стало відомо після перегляду відеоролика на каналі «Первый канал (Россия)» (мовою оригіналу);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 від 14.09.2022, під час якого свідок впізнала ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_7 від 14.09.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого вона впізнала ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.09.2022, який показав, що йому відомий ОСОБА_5., який в 2000-2014 роках займав посади в органах МВС України, а саме Лисичанського МВ. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, а саме в 2022 році зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ, який окупований рф. Про це йому стало відомо після перегляду відеоролика на каналі «Первый канал (Россия)» (мовою оригіналу);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 14.09.2022, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_8 від 14.09.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.08.2022, який показав, що з 02.07.2022 м. Лисичанськ тимчасово окупований підрозділами збройних сил РФ та т.зв. ЛНР. Йому відомий ОСОБА_5., з яким він разом в 2000-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, де ОСОБА_5. займав посаду заступника начальника дільничних. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, та займає посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 08.08.2022, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_9 від 08.08.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2022, який показав, що з 02.07.2022 м. Лисичанськ тимчасово окупований підрозділами збройних сил РФ та т.зв. ЛНР. Йому відомий ОСОБА_5., з яким він разом в 2000-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, де ОСОБА_5. займав посаду заступника начальника дільничних. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, та займає посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 08.08.2022, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_10 від 08.08.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.03.2023, який показав, що йому відомий ОСОБА_5., з яким він в 2012-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, останній займав посаду заступника начальника дільничних. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, а саме в 2022 році зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ, який окупований рф. Про це йому стало відомо після перегляду відеоролика на каналі «Первый канал (Россия)» (мовою оригіналу);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 29.03.2023, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_11 від 29.03.2023, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.03.2023, яка показала, що їй відомий ОСОБА_5., який 2012-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, останній займав посаду заступника начальника дільничних. Їй відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, а саме в 2022 році зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ, який окупований РФ;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 20.03.2023, під час якого свідок впізнала ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_12 від 20.03.2023, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого вона впізнала ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом огляду від 25.03.2023 в ході якого оглянуто сторінку офіційного сайту «LiveUniversalAwarenessMap» за посиланням -«https://liveuamap.com/uk», в результаті переходу за вказаним посиланням відкрилася сторінка сайту «LiveUniversalAwarenessMap» на якій міститься мапа війни в Україні, станом на 25.03.2022. В результаті огляду встановлено факт окупації міста Лисичанськ Луганської області з 02.07.2022. Оглядом встановлено бойові дії та окупацію Луганської області станом на перший та останній день місяця, в період часу з 02.03.2022 по 31.08.2022 року, крім липня 2022, скріншоти якого зроблено з 01.07.2022 по 05.07.2022 року та останній день місяця;

- протоколом огляду від 18.04.2023 в ході якого оглянуто інформацію на сайті за посиланням: «Луганский Информационный Центр - Закон о полиции (lug-info.com), відповідно до якої виявлено публікацію від 30.12.2014 «Закон о полиции Луганская Народная Республика» (мовою оригіналу);

- протоколом огляду від 18.04.2023 в ході якого оглянуто інформацію на сайті за посиланням: «Луганский Информационный Центр - МВД ЛНР организовало несение службы в Северодонецке и Лисичанске (lug-info.com)», (мовою оригіналу), відповідно до якої виявлено публікацію від 19.07.2023 про те, що «МВД ЛНР организовало несение службы в освобожденных от киевских силовиков Северодонецке и Лисичанске»;

- протоколом огляду від 24.04.2023 в ході якого оглянуто інформацію на сайті за посиланням: «https://mvdinr.ru/lpr-police-stations.html», відповідно до якої виявлено публікацію «Сайт Министерство внутренних дел Луганской народной республики» (мовою оригіналу), на якому в тому числі розміщено перелік територіальних органів МВД ЛНР, серед яких райони Луганської області, тимчасово окуповані після 24.02.2022;

- протоколом огляду від 24.04.2023 в ході якого оглянуто інформацію на сайті за посиланням: «https://главалнр.рф/documents/bank/Zakon_Luganskoi_Narodnoi_Respubliki_%22Ob_administrativno-territorialnom_ustroistve_Luganskoi_Narodnoi%0D%0ARespubliki%22%0D%0A?id=1227», відповідно до якої виявлено публікацію на сайті «Глави Луганской народной республики» (мовою оригіналу), на якому, в тому числі, розміщено «Закон об административно-территориальном устройстве Луганской народной республики» (мовою оригіналу);

- протоколом огляду від 24.04.2023 в ході якого оглянуто інформацію на сайті за посиланням: «https://lug-info.com/news/narodnyi-sovet-lnr-prinyal-zakon-ob-oruzhii-4723», де виявлено офіційний інтернет канал новин під назвою «ЛУГАНСКИЙ ИНФОРМАЦИОННЫЙ ЦЕНТР» (мовою оригіналу). На вищевказаному інтернет каналі опубліковано статтю під назвою «Народный Совет ЛНР принял закон «Об оружии» 10.07.2015 в 19:56» (мовою оригіналу).

Також, обґрунтованість підозри (обвинувачення) підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 05.05.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5. оголошено в розшук. Здійснення розшуку доручено УСР в Луганській області ДСР НПУ.

Зібрані докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5. перебуває на тимчасово окуповані території Луганської області де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне судове провадження здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбачених статтею 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно обвинувачених, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 d81yCoppUllcm№ 309 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за d81yCoppUllcm№ 1668/39004, м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області є тимчасово окупованою територією з 03.07.2022.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області і є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України відомостями про те, що обвинувачена перебуває на тимчасово окупованій території України свідчать наступні докази:

- протоколом огляду від 16.03.2023 в ході якого оглянуто відео, яке опубліковане на сайті «rutube» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», за посиланням - «ІНФОРМАЦІЯ_4».

У ході огляду розміщеного відео встановлено, що з 03 хв. 06 сек. по 03 хв. 29 сек. вказаного відеозапису у кадрі з'являється особа, яка підписана як «ОСОБА_5. Заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска». Голос за кадром розповідає, що «Заместитель начальника горотдела подполковник полиции ОСОБА_5 вернулся в город спустя восемь лет. Из Личисанска он уехал в четырнадцатом. Тем, кто тогда пришел к власти он служить не хотел». Далі, вказана особа промовляє текст наступного змісту: «Несправедливость, беззаконие, смерть гражданского населения. Это каждый не выдержит». При цьому на вказаному відео зафіксований ОСОБА_5.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.09.2022, яка показала, що особисто знайома з ОСОБА_5., з яким разом проходили службу у Лисичанському МВ ГУМВС України в Луганській області. Їй відомо, що в 2022 році ОСОБА_5. зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ. Про це їй стало відомо після перегляду відеоролика на каналі «Первый канал (Россия)» (мовою оригіналу);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 від 14.09.2022, під час якого свідок впізнала ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_7 від 14.09.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого вона впізнала ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.09.2022, який показав, що йому відомий ОСОБА_5., який в 2000-2014 роках займав посади в органах МВС України, а саме Лисичанського МВ. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, а саме в 2022 році зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ, який окупований рф. Про це йому стало відомо після перегляду відеоролика на каналі «Первый канал (Россия)» (мовою оригіналу);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 14.09.2022, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_8 від 14.09.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.08.2022, який показав, що з 02.07.2022 м. Лисичанськ тимчасово окупований підрозділами збройних сил РФ та т.зв. ЛНР. Йому відомий ОСОБА_5., з яким він разом в 2000-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, де ОСОБА_5. займав посаду заступника начальника дільничних. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, та займає посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 08.08.2022, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_9 від 08.08.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2022, який показав, що з 02.07.2022 м. Лисичанськ тимчасово окупований підрозділами збройних сил РФ та т.зв. ЛНР. Йому відомий ОСОБА_5., з яким він разом в 2000-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, де ОСОБА_5. займав посаду заступника начальника дільничних. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, та займає посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 від 08.08.2022, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_10 від 08.08.2022, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.03.2023, який показав, що йому відомий ОСОБА_5., з яким він в 2012-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, останній займав посаду заступника начальника дільничних. Йому відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, а саме в 2022 році зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ, який окупований РФ. Про це йому стало відомо після перегляду відеоролика на каналі «Первый канал (Россия)» (мовою оригіналу);

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 29.03.2023, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_11 від 29.03.2023, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого він впізнав ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.03.2023, яка показала, що їй відомий ОСОБА_5., який 2012-2014 роках проходив службу в Лисичанському МВ, останній займав посаду заступника начальника дільничних. Їй відомо, що ОСОБА_5. співпрацює з окупаційною владою, а саме в 2022 році зайняв посаду заступника начальника міського відділу МВС м. Лисичанськ, який окупований РФ;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 20.03.2023, під час якого свідок впізнала ОСОБА_5.;

- протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_12 від 20.03.2023, під час якого свідком було проглянуто відеозапис, розташований в Інтернет ресурсі за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_4», під час якого вона впізнала ОСОБА_5., який на відео був підписаний як «ОСОБА_5 заместитель начальника городского отдела МВД г. Лисичанска» (мовою оригіналу).

Таким чином, перебування ОСОБА_5. на тимчасово окупованій території підтверджується наведеними протоколами оглядів, відеозаписами, показами свідків, та іншими доказами у справі.

Наведені докази в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_5. перебуває на тимчасово окупованій території.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 24.05.2023 надано дозвіл про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Про факт переховування обвинуваченого ОСОБА_5. від слідства та суду свідчить те, що ОСОБА_5. на виклик до слідчого, прокурора (25.04.2023, 26.04.2023, 27.04.2023, 02.05.2023, 03.05.2023 та 04.05.2023) для проведення слідчих дій, вручення підозри, а також на виклик слідчого судді (24.05.2023) для розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування не з'явився, на виклики суду (17.07.2023, 27.07.2023) також обвинувачений ОСОБА_5. не з'явився, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування обвинуваченого ОСОБА_5. від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У справі SANADER v. Croatia (№ 66408/12) хоча і розглядалось дещо інше питання, а саме відмова держави в повторному перегляді справи у якій ухвалено вирок, після з'явлення обвинуваченого, про те у вказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що неможливість проведення судового розгляду in absentia може паралізувати проведення кримінального провадження, оскільки це може призвести, наприклад, до розпорошення доказів, спливу строку давності пред'явлення обвинувачення чи судової помилки (див. Colozza, цит. в цій справі, § 29). Тому за конкретних обставин цієї справи, ураховуючи, що тяжкість злочину, про який ідеться, хоча не охоплюється встановленими строками давності, було співмірною значному суспільному інтересу й інтересу потерпілих у відправленні правосуддя, ЄСПЛ визнав, що проведення слухання за відсутності заявника саме по собі не суперечило статті 6 Конвенції.

ЄСПЛ вважає, що якщо національне законодавство дозволяє проведення судового розгляду за відсутності особи, «обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення», яка перебувала в статусі заявника, така особа, щойно їй стане відомо про провадження, повинна мати можливість отримати від суду, який розглянув її справу, нове визначення суті обвинувачення (див. Colozza, цит. в цій справі, § 29 in fine).

Діючий кримінальний процесуальний закон передбачає, що підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого, крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування (ч. 2 ст. 314 КПК України).

Також, кримінальний процесуальний закон визначає, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу (до переліку якого відноситься і стаття 110 КК України), може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук (ч. 3 ст. 323 КПК України).

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, проведення досудового розслідування, судового розгляду, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого (абз. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України).

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов'язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом (абз. 6 ч. 3 ст. 323 КПК України).

Таким чином, діючий кримінальний процесуальний закон дозволяє проводити судовий розгляд справи без участі обвинуваченого за наявності дотримання певної процедури, після проведення якої вважається, що обвинувачений належним чином ознайомленим зі змістом документів (в тому числі щодо початку розслідування, виклику, повідомлення про підозру, здійснення спеціального досудового розслідування, здійснення спеціального судового провадження тощо).

Підтвердженням того, що обвинувачений знав або повинен був знати, що стосовно нього здійснюється кримінальне провадження, спеціальне досудове розслідування, судовий розгляд є оприлюднення відповідної інформації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, офіційному сайті суду.

Вчиняючи протиправні дії публічно, відкрито, особа (ОСОБА_5.) в повній мірі усвідомлює, що компетентними органами України будуть вживатись заходи спрямовані на притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення таких протиправних дій. Публічне оголошення про певні події, прийняття рішень слідчим, судом, публічне оголошення повісток про виклик є достатнім вжиттям заходів для доведення до відома обвинуваченого ОСОБА_5. змісту таких документів та свідчить про його обізнаність зі змістом таких документів (повісток про виклик, ухвал слідчого судді, суду тощо). Саме тому, неявка ОСОБА_5. до слідчого, прокурора, суду необхідно розцінювати, як переховування від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Стороною обвинувачення здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного (обвинуваченого) на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відомості про обізнаність обвинуваченого ОСОБА_5. про здійснення стосовно нього кримінального провадження та судового розгляду підтверджуються наступними доказами:

- повістками про виклик ОСОБА_5. на 25.04.2023, 26.04.2023, 27.04.2023 опублікованими у газеті «Урядовий кур'єр» №80 (7478) від 21.04.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 21.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

- повістками про виклик підозрюваного ОСОБА_5. на 02.05.2023, 03.05.2023 та 04.05.2023 опублікованими у газеті «Урядовий кур'єр» №85 (7483) від 28.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_2» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28.04.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

- повістками про виклик підозрюваного ОСОБА_5. до слідчого судді для розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування на 24.05.2023 опублікованою у газеті «Урядовий кур'єр» №101 (7499) від 20.05.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_5» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 19.05.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_6»;

-опублікованим текстом повідомлення про ухвалення слідчим суддею судового рішення про здійснення СДР та повісткою про виклик підозрюваного ОСОБА_5. на 29.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023, опубліковані на сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_7-ІНФОРМАЦІЯ_8» від 25.05.2023, а також в газеті «Урядовий кур'єр» від 25.05.2023 №104 (7502) за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_9»;

- судовими повістками про виклик обвинуваченого ОСОБА_5. на 17.07.2023, 27.07.2023 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, які є в розпорядженні суду та опублікованими у газеті «Урядовий кур'єр» №135 (7533) від 07.07.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_11» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 03.07.2023 за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_10», та які є в розпорядженні суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5., як на стадії досудового розслідування викликався до органу досудового розслідування, так і на стадії судового провадження належним чином викликався до суду у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з'явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що на опублікованих відео ОСОБА_5. 20.07.2022 перебував на території м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна Україні, оскільки тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного необхідно вважати, що обвинувачений ОСОБА_5. переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15.04.2014 року № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Під збройними формуваннями Російської Федерації Закон № 1207-VII визначає регулярні з'єднання і підрозділи, підпорядковані Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділи та спеціальні формування, підпорядковані іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхні радники, інструктори та іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України (п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України № 1207-VII).

Таким чином, незаконні збройні формування так званої «ЛНР» відносяться до збройних формувань РФ.

Пунктом 6 частиною 1 статті 1-1 Закону України № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб'єктів адміністративних послуг.

З 03.07.2022 збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль території м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, а тому вказана територія знаходиться під окупацією збройних формувань Російської Федерації.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області є тимчасово окупованою територією з 03.07.2022.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне судове провадження (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України)

Неявка обвинуваченого ОСОБА_5. з урахуванням наведених обставин унеможливлює проведення судового розгляду без проведення спеціального судового провадження, оскільки обвинувачений перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл суду на проведення спеціального судового розгляду.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального судового розгляду повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно отриманої відповіді начальника сектору міжнародного поліцейського співробітництва від 26.04.2022 «статутом Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, а саме п. 3, зазначено, що «Організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру», у зв'язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою».

Таким чином, офіційно оголосити обвинуваченого ОСОБА_5. в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5.:

-обґрунтовано підозрюється (обвинувачується) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України;

-переховується від органів слідства та переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду зокрема, не прибув на виклик без поважної причини більше 10 раз, не прибув на судовий виклик більше 2 разів);

-перебуває на тимчасово окупованій території України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Ухилення від явки на судовий виклик суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази)обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України є підставою для здійснення спеціального судового провадження.

Необхідність в проведенні спеціального судового провадження полягає в дотриманні завдання кримінального провадження, в запобіганні знищення, розпорошення доказів, спливу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності винної особи та наявність суспільного інтересу в цьому кримінальному провадженні.

Саме тому, враховуючи конкретні обставин цієї справи, ураховуючи тяжкість злочину, значний суспільний інтерес, виникає необхідність у проведенні спеціального судового провадження, що в повній мірі узгоджується з практикою ЄСПЛ.

Таким чином, є всі законні і достатні підстави для проведення спеціального судового провадження у справі № 206/2483/23 за матеріалами досудового розслідування №0000307 від 22.07.2022 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5, громадянина Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 297-2 КПК України, слід зазначити, що наразі відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального судового провадження.

У зв'язку з викладеним прокурор просив постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) у справі № 206/2483/23 за матеріалами досудового розслідування №0000307 від 22.07.2022 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Російської Федерації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4. не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

З клопотання прокурора та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч.2 ст.260 КК України, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у розшук.

За таких обставин наявні правові підстави, передбачені ч.3 ст. 323 КПК України для здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 297-1 КПК України, суд,d81yCoppUllcm

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 22.07.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч.2 ст.260 КК України - задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 22.07.2022, на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч.2 ст.260 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.d81yCoppUllcm

Суддя ОСОБА_1