Справа № 199/3578/23
ВИРОК

іменем України

22.05.2023 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000429 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лошкарівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 18.04.2022 о 09 годині 58 хвилин ОСОБА_3 зайшов до приміщення АЗС №КГ49, що належить ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» за адресою: місто Дніпро, вул. Любарського, 2-м, де на торгівельній полиці побачив сокиру туристичну ТМ «Solid А5 FISKARS Camping ахе», яку визначив предметом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме: на крадіжку вищезазначеної сокири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 18.04.2023 приблизно о 10 годині 07 хвилин, перебуваючи в приміщенні АЗС № КГ49, що належить ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» за адресою: місто Дніпро, вул. Любарського, 2-м, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що вони є таємними для оточуючих, стоячи біля полиці на якій розташована сокира туристична ТМ «Solid А5 FISKARS Camping axe», діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно взяв вказану сокиру та почав утримувати її при собі.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_3 , тримаючи в лівій руці сокиру туристичну ТМ «Solid А5 FISKARS Camping ахе», вартістю 1415 гривень 78 копійок, о 10 годині 13 хвилин 18.04.2023 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» матеріальний збиток на суму 1415 гривень 78 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він 18.04.2023 зайшов до торгівельного приміщення АЗС «Окко», придбав каву та побачив сокиру ТМ «Solid А5 FISKARS Camping ахе», яку, знаючи про воєнний стан в Україні, таємно викрав. В подальшому він добровільно видав викрадену сокиру працівникам поліції.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі, в скороченому порядку, вказавши, що ТОВ «ОККО-ЛАЙТ» не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, суд враховує і позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, про те, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття та відшкодування завданого збитку шляхом добровільного повернення викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно.

З урахуванням вищевикладеного та з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує, що призначене покарання повинно створити умови для виправлення і ресоціалізації засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженим.

За таких обставин, оскільки обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи дані про особу обвинуваченого, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, зважаючи на заяву представника потерпілого про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без реального відбування покарання, встановивши йому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2), 3), 4) ч. 3 ст. 76 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченому не обирався запобіжний захід в межах даного кримінального провадження, відповідно дане питання вироком суду не вирішується.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому ОСОБА_3 іспитовий строк на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п.п. 2), 3), 4) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 220 (двісті двадцять) гривень.

Речові докази:

- відомість нестач та диск із записами з камер відеоспостереження за 18.04.2023 з АЗС №КГ49 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- сокиру туристичну ТМ «Solid А5 FISKARS Camping ахе», яка перебуває на відповідальному зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_5 , повернути ТОВ «ОККО-ЛАЙТ».

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1