Провадження № 1-в/947/145/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Одесі клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 щодо застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.09.2022 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 щодо застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 , засудженого вироком Саратського районного суду міста Одеської області від 22.09.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Київському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області з 21.02.2023 року по теперешній час.

06.04.2023 року до Київського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшла копія нового судового рішення, а саме копія вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.12.2022 року відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 05.12.2022 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 24.01.2023 року. Разом із тим, у вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.12.2022 відносно ОСОБА_4 нічого не зазначено про вирок Саратського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року. У зв`язку із викладеним начальник Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 .

Засуджений та прокурор завчасно повідомлені про судове засідання, до суду не прибули, клопотань про відкладення розгляду клопотання суду не надали, а тому подання розглянуто відповідно до ст. 539 КПК України без їх участі.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, вислухавши думку представника пробації, якій просив задовольнити клопотання, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.11, п.14 ч.1ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, На обліку в уповноваженому органі з питань пробації Київського району перебуває гр. ОСОБА_4 , засуджений 22.09.2022 року вироком Сартського районного суду Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

05.12.202 року гр. ОСОБА_4 засуджений вироком Томашпільського районного суду Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Представник органу пробації в судове засідання з`явився, підтримав подання в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку представника пробації, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час на виконанні у Київському РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області відносно ОСОБА_4 перебувають два вироки Саратського районного суду Одеської області від 22.09.2022 року та Томашпільського районного суду Винницької області від 05.12.2022 року, згідно з якими його звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки по кожному вироку відповідно.

Вказані вироки перебувають на виконанні у Київському РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області окремо, що підтверджено матеріалами подання, розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Київського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (1960 року) не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_4 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного подання порушує суть вироків, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 щодо застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Копію ухвали направити до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1