Справа № 541/1906/23
№ провадження 1-кп/541/220/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника сектора ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 03 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 11 класу ОЗО «Миргородська гімназія № 3 Миргородської міської ради Полтавської області», не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

01 листопада 2022 року близько 23 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу господарських приміщень, розташованих неподалік багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , помітив, що двері одного із господарських приміщень частково відчинені, смикнув за ручку вхідних дверей, внаслідок чого вони відчинились. Проникнувши через відкриті вхідні двері до приміщення, помітив всередині мопед марки «SUZUKI Lets 2» 1998 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_8 .

Коли обвинувачений побачив транспортний засіб мопед марки «SUZUKI Lets 2» чорного кольору, у неповнолітнього ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом у власних інтересах.

Після цього неповнолітній ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, користуючись темним часом доби, а також тим, що власник мопеда марки «SUZUKI Lets 2», а також інші сторонні особи за місцем знаходження мопеда відсутні та за ним ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, із застосуванням фізичної сили, шляхом штовхання відкотив його з місця зберігання та фактично заволодів вищезазначеним транспортним засобом.

Після цього, швидко рушивши з місця, неповнолітній ОСОБА_4 відкотив мопед «SUZUKI Lets 2» до місця свого фактичного проживання, а саме до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив поблизу багатоквартирного будинку. У подальшому неповнолітній ОСОБА_4 помістив мопед «SUZUKI Lets 2» до підвального приміщення багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою, тим самим довів свій злочинним умисел, спрямований на незаконне заволодів транспортним засобом, до кінця.

Вказані дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення чи інше сховище.

31 травня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , законним представником ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, при цьому обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Отримана згода неповнолітнього обвинуваченого, його законного представника на призначення запропонованого виду покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор до початку судового розгляду, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 запропоновану міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала, зазначила, що під час укладення угоди про визнання винуватості неповнолітньому обвинуваченому в присутності його законного представника були роз`яснені його права та обов`язки.

Потерпілий надав свою добровільну згоду на укладення даної угоди.

Представник сектора ювенальної превенції ОСОБА_7 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67, 103, 104 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та неповнолітнім ОСОБА_4 , його законним представником відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває, та вважає за необхідне встановити йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Покарання, яке узгоджене сторонами, є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням в розмірі 4 388 грн 23 коп., відшкодована повністю.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 1 887 грн 08 коп. відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України та враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 не має доходу, суд стягує на користь держави з його законного представника.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 103, 104 КК України, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 травня 2023 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , законним представником ОСОБА_5 .

Подручного ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 887 грн 08 коп.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 січня 2023 року на скутер марки «SUZUKI Lets 2» чорного кольору, дві частини державного номерного знаку та замок зажигання, які належить ОСОБА_8 , скасувати.

Речові докази:

- мопед марки «SUZUKI» моделі «Lets 2» повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;

- слід пальця руки з поверхні пластикового боксу; аркуш паперу (бланк), на який наклеєний один відрізок липкої прозорої стрічки з відкопійованим слідом папілярного узору руки; зразки відбитків пальців неповнолітнього ОСОБА_4 з лівої та правої рук, які поміщено до дактилоскопічної карти (дактилоскопічна картка); зразки відбитків пальців ОСОБА_10 з лівої та правої рук, які поміщено до дактилоскопічної карти (дактилоскопічна картка); дві частини державного номерного знаку, замок запалювання, які поміщено до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити

Роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст. 389-1 КК України.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1