Справа № 461/2479/23
Провадження № 1-кс/461/4986/23
УХВАЛА

іменем України

08.09.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2022 року, якою клопотання старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було задоволено, та накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково реєстраційних операцій із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що накладення такого арешту є безпідставним та власник майна зазнає необгрунтованого втручання у право володіти, розпоряджатися вказаним автомобілем. Стверджує, що підстави для накладення вказаного арешту відпали, оскільки кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було закрите постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ЗУСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.08.2023 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Просить постановити ухвалу, якою скасувати арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , та передати вказаний транспортний засіб власнику.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив проводити розгляд вказаного клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав, просив його задоволити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання.

За таких обставин, враховуючи стислі строки розгляду вказаного клопотання встановлені КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду вказаного клопотання у відсутності заявника та слідчого, прокурора оскільки їх неявка не є обв`язковою відповідно вимог ст. 174 КПК України, та їх неявка не перешкоджає його розгляду по суті.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що клопотання слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Дане кримінальне провадження розпочато за фактом ДТП, яке мало місце 05.04.2023 року приблизно о 16:20 год. у м. Сокаль, Червоноградського району, Львівської області, по вул. Тартаківська, за участі автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та велосипеда марки «Everest» під керуванням ОСОБА_6 . В результаті ДТП ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

05.04.2023 року під час огляду місця пригоди був виявлений і описаний автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено та доставлено на територію стоянки, що розташована у м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 06 квітня 2023 року автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2023 року накладено арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково реєстраційних операцій із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій, зокрема огляду транспортного засобу та проведення необхідних експертиз. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у справі.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було закрите постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ЗУСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.08.2023 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому, даних про те, що вказана постанова слідчого оскаржувалася, не встановлено.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінальною розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п,35).

Обґрунтуванням накладення арешту в ухвалі про накладення арешту на зазначене майно є збереження речових доказів.

Таким чином, накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, не є пропорційним, тобто таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця рухомого майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема заявника.

З огляду на вищевикладене, а також той фант, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, було закрите постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ЗУСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 31.08.2023 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підстави для його арешту відпали..

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстав для арешту зазначеного вище транспортного засобу, зокрема і тих, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, немає. А тому, беручи до уваги надані докази, наявні усі підстави для скасування арешту майна.

За таких обставин клопотання слід задовільнити та скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 06.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000507 від 05.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , та повернути вказане майно законному власнику.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, - задоволити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , та зобов"язати слідчого передати вказаний транспортний засіб власнику ОСОБА_4 -О.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1