Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4180/23
Номер провадження 1-кс/711/1216/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000074 від 30.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, з повною вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, розлученого, працюючого головним бухгалтером ПП «Велес-Агро Черкаси», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000074 від 30.09.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , працюючи з 01.10.2012 до 30.06.2022 директором ТОВ КХП "ТАЛНЕ" З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ" (), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , працюючим з 21.07.2020 до 30.11.2020 головним бухгалтером цього ж товариства, в період вересня 2020 року, достовірно знаючи про часткове відшкодування суми від`ємного значення з податку на додану вартість, яка виникла у березні - квітні 2020 року за рахунок господарських операцій з ТОВ «Прометей», ТОВ «Стейбл Енерджі», ТОВ «АП Лоджістикс», СТОВ ім. Гришка, а також про відсутність права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за рахунок господарських операцій з ТОВ «Скайтек Полімер», АТ «Черкасигаз» та ТОВ «МАКЛАУТ-СЕРВІС», умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення до офіційних документів - податкової декларації з ПДВ № від 21.09.2020 та Додатків №3 і №4 до відповідної декларації завідомо неправдивих відомостей щодо суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2020 року в розмірі 2 007 895 грн., завищивши її на 848 007 грн., та подали їх 21.09.2020 в електронному вигляді із застосуванням електронних цифрових підписів до державного органу - Тальнівської ОДПІ ГУ ДПС у Черкаській області, чим вчинили закінчений замах на заволодіння чужим майном - бюджетним відшкодуванням з ПДВ в розмірі 848 007 грн., що становить 806,8 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян на вказаний період часу та є особливо великим розміром, проте свій злочинний намір не довели до кінця, оскільки їх дії були припинені працівниками ГУ ДПС у Черкаській області у ході проведення позапланової невиїзної перевірки зазначеного суб`єкта господарювання, за результатами якої складено акт від 04.11.2020 №868/23-00-07-05805/36779832 та винесено податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 26.11.2020 №.

Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, з метою заволодіння чужим майном - бюджетним відшкодуванням податку на додану вартість в сумі 848 007 грн., внесли до офіційних документів - податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року № від 21.09.2020 та Додатків №3 і №4 до відповідної декларації завідомо неправдиві відомості про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 007 895 грн., завищивши її на 848 007 грн., та видали зазначені вище завідомо неправдиві офіційні документи, подавши їх 21.09.2020 в електронному вигляді із застосуванням електронних цифрових підписів до податкового органу - Тальнівської ОДПІ Головного управління ДПС у Черкаській області, чим вчинили службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На підставі зібраних у провадженні достатніх доказів 20.06.2023 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та службовому підробленні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

На даній стадії кримінального провадження причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, а саме: актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями" (податковий номер 36779832) з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість щодо повноти та правомірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість понад 100 тис. гривень та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на точний рахунок платника за серпень 2020 року № 868/23-00-07-0505/36779832 від 04.11.2020; показаннями свідка ОСОБА_8 (протокол допиту свідка від 07.11.2022); даними висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000074 (№2315/22-23, №620/23-23); матеріалами тимчасового доступу до речей і документів ГУ ДПС у Черкаській області від 05.12.2022 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Ініціатор клопотання вказує, що враховуючи зібрані докази, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років (з урахуванням ст. 15 КК України до 8 років позбавлення волі) з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У зв`язку з цим, орган досудового розслідування вважає доведеним існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років (з урахуванням ст. 15 КК України до 8 років позбавлення волі) з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи виїхати за кордон;

2) ризик можливого незаконного впливу на свідка ОСОБА_8 , іншого підозрюваного ОСОБА_7 , експерта яким проводилася судово-економічна експертиза у кримінальному провадженні №0000074 («2315/22-23, №620/23-23), який обґрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_5 маючи широке коло зв`язків, має реальну можливість як самостійно, так і через інших осіб, незаконно впливати на зазначених вище осіб, з метою примусу останніх до дачі неправдивих показань, або від відмови від дачі показань.

3) ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 не надав ґрунтовних показань під час проведення його допиту з приводу кримінального провадження та повідомленої йому підозри, а лише обмежився заздалегідь підготовленими, не конкретними фразами, що може також свідчити і про можливі його наміри ввести слідство в оману для ухилення від відповідальності.

Ураховуючи наведене під час розслідування встановлено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не можуть забезпечити запобіганню зазначених вище ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 (на час звернення до суду з клопотанням) не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків; 3) домашній арешт та тримання під вартою - оскільки вони є більш суворими, так як передбачають обмеження свободи пересування підозрюваного, що на даному етапі досудового розслідування є передчасним.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а також покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватися без участі слідчого або прокурора з експертом та свідками, що набули указаного статусу у кримінальному провадженні;

5) утриматися від спілкування з іншим підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_7 ;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави є існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, усвідомлюючи тяжкість покарання, у разі визнання винним підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому в провину кримінальних правопорушень, він може переховуватись від слідства та суду. Також ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , якою здійснювалась податкова перевірка, результати якої стали підставою для порушення даного кримінального провадження; експерта, яким проводилась судова експертиза; іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , яка була директором підприємства, на якому підозрюваний працював головним бухгалтером. В обґрунтування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 не визнає своєї вини та не надав змістовних показів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень. На уточнюючі питання головуючого прокурор пояснив, що у підозрюваного ОСОБА_5 відсутнє будь-яке нерухоме чи рухоме майно, розмір його доходів органом досудового розслідування не встановлювався. Також не перевірялась інформація щодо наявності у ОСОБА_5 документів, що надають право на виїзд за межі України..

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри та відсутність доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Зокрема в матеріалах кримінального провадження відсутні докази умисного вчинення як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки це сталось в результаті механічної помилки. Вказав на недоведеність існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення як на підставу для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 . Окремо зазначив, що під час досудового розслідування підозрюваний не чинив перешкод слідству та не переховувався від органу досудового розслідування. Заперечував проти існування ризику впливу на свідка, оскільки його вже було допитано під час досудового розслідування. Вплив на експерта також відсутній, бо всі експертизи проведено і висновки слідчим отримано. Просив врахувати особу підозрюваного, зокрема, що він має трьох малолітніх дітей, на даний час проживає з батьками, які потребують допомоги, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або ж обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки визначений, навіть, мінімальний розмір застави є непомірним для підозрюваного, з огляду на розмір його доходів та відсутності в нього рухомого та нерухомого майна.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він має повну вищу освіту, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проживає разом із своїми батьками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є пенсіонерами. Його мати після перенесеного інсульту потребує сторонньої допомоги. Він не є особою з інвалідністю, хронічних захворювань не має, не судимий. Працює головним бухгалтером на ПП «Велес-Агро Черкаси». Зазначив, що отримує тільки заробітну плату, рухомого та нерухомого майна немає. Також заперечував наявність у нього документу, що дає право на виїзд за межі України, зазначивши, що такого документу ніколи не отримував. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки застава буде для нього непомірним тягарем.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, а також копії документів надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000074 від 30.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

20.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України - в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та службовому підробленні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за які передбачено покарання у вигляді: позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна (ч. 5 ст. 191 КК України), яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином; та штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (ч. 1 ст. 366 КК України), яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідністю "Комбінат хлібопродуктів "Талне" з іноземними інвестиціями" (податковий номер 36779832) з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість щодо повноти та правомірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість понад 100 тис. гривень та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на точний рахунок платника за серпень 2020 року № 868/23-00-07-0505/36779832 від 04.11.2020;податковим повідомленням-рішенням від 26.11.2020 №; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.11.2022; висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000074 №2315/22-23, №620/23-23.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , який є підозрюваним, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави прокурор та слідчий в судовому засіданні посилалися на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, експерта, іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, суд оцінює в світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки обвинуваченого, його сімейного стану, приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що свідчить про можливість переховування останнього від слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. А беручи до уваги, що злочин, інкримінований в провину ОСОБА_5 є корупційним, отже у разі засудження останнього за ч. 5 ст. 191 КК України до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання та застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за яким і зареєстрований, є особою працездатного віку, офіційно працює, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, проживає разом із батьками пенсійного віку, має на утриманні трьох малолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного зареєстрованого місця проживання та те, що підозрюваний раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

При встановленні наявності ризику впливу на підозрювану, слідчий суддя критично сприймає доводи сторони захисту щодо відсутності вказаного ризику у зв`язку з вже проведеним допитом вказаної особи, з огляду на те, що підозрювані в даному кримінальному провадженні знайомі між собою та тривалий час були працівниками одного підприємства. Отже, наведене свідчить про те, що підозрюваний може впливати на іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні, з метою зміни нею своїх показань.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування можливості незаконного впливу на свідка та експертів у цьому кримінальному провадженні. При цьому суд зазначає, що свідок ОСОБА_8 в силу своїх посадових обов`язків, як працівник ГУ ДПС у Черкаській області, є безсторонньою незацікавленою особою у даному кримінальному провадженні, а тому ризик незаконного впливу на неї є необґрунтованим. Також, у контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А відтак доводи прокурора щодо можливості впливу підозрюваним на експертів носять абстрактний характер і є лише його припущенням, того, що може відбутися в майбутньому.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений в клопотанні є неконкретизованим, будь-які обґрунтування існування вказаних обставин відсутні, що на думку слідчого судді носить лише формальний характер. При цьому слідчий суддя зазначає, що позиція сторони обвинувачення щодо необхідності надання підозрюваним змістовних показів відносно обставин кримінального правопорушення не узгоджується із ст. 62 Конституції України, а невизнання підозрюваним вини та доведення своєї невинуватості не може свідчити про перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Інших доводів на обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не наведено.

Отже, враховуючи викладене вище, слідчим суддею встановлено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підставу для обрання підозрюваному запобіжного заходу.

В той же час, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки в ході розгляду клопотання встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризик впливу на іншу підозрювану, та наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, тому слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи (ч. 1 ст. 176 КПК): 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Обираючи один із запобіжних заходів, слід зважати, що їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні із заставою є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука.

Так, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

Відповідно до положень ст. 179 КПК України зі змісту поняття запобіжного заходу - особисте зобов`язання у його співвідношенні до інших запобіжних заходів вбачається, що це найменш суворий запобіжний захід.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Згідно положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України, що є особливо тяжким корупційним злочином, та карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення доведена можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а також доведено, що ризики вчинення останнім дій, передбачених п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують, що свідчить про наявність підстав для застосування до підозрюваного в цьому кримінальному провадженні запобіжного заходу.

В свою чергу, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаних кримінальних правопорушень з огляду на наявні в матеріалах кримінального провадження докази, є мінімальною. Обставини можливого вчинення підозрюваним злочинів, які йому інкримінуються, та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Проте, матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти, встановленим слідчим суддею, ризикам.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 в ході досудового розслідування, особу підозрюваного, який раніше не судимий, його сімейний та матеріальний стан, відсутність будь-яких доказів щодо наявності у останнього рухомого та нерухомого майна, слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава, а саме особистого зобов`язання з покладанням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194КПК України. Відповідний запобіжний захід буде належним запобіжником від порушення підозрюваним процесуальних обов`язків та його належної процесуальної поведінки.

З огляду на те, що за своєю суттю такий запобіжний захід як особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, для зменшення наведених вище ризиків на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; 2) не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 4) утриматися від спілкування у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками, іншим підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , окрім як при проведенні слідчих та процесуальних дій за їх участі, - оскільки це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані стороною обвинувачення та ефективності здійснення кримінального провадження.

В той же час, слідчий суддя не вбачає підстав для покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України, оскільки прокурором не було доведено та підтверджено відповідними документами наявність у підозрюваного документів, що дають право на виїзд за межі України, а ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував факт наявності у нього таких документів.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 179, 182, 193, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000074 від 30.09.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками, іншим підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , окрім як при проведенні слідчих та процесуальних дій за їх участі.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 даною ухвалою слідчого судді, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 серпня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування, а у разі перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору - для відому та виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1