Справа № 453/333/23
№ провадження 1-кп/453/127/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілого ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000008 від 02 січня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялинкувате Сколівського району Львівської області, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працює на посаді електрика КП «Громадське господарство» Славської ОТГ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, не нотаріуса, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 02 січня 2023 року близько 15 години 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по похилій поверхні поля, що розташоване біля вершини пагорба поблизу будинку АДРЕСА_1 , порушив вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, а саме: п.п.1.5; 2.3 (підпунктів «а», «б» та «д»), 10.1, 31.4., 31.4.1 б), в), які знайшли свій прояв в тому, що він, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно-справний стан і комплектність транспортного засобу, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та технічним станом транспортного засобу та такими створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком руху та виконанням маневру розвороту на похилій поверхні, не переконався, що це буде безпечним та не вжив усіх прийомів та способів управління автомобілем, щоб контролювати його рух та безпечно керувати ним, керуючи транспортним засобом з несправною гальмівною системою, по причині її повної розгерметизації із-за витоку гальмівної рідини з гальмівного механізму заднього лівого колеса, він, як водій цього транспортного засобу, маючи технічну можливість виявити передумови для її повної відмови, шляхом усунення підтікання рідини, як перед виїздом так і під час експлуатації, проте продовжував експлуатувати автомобіль, що призвело до неконтрольованого руху автомобіля на похилій поверхні поля та перекидання автомобіля

«ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кювет.

В результаті вказаної ДТП потерпіла, пасажир автомобіля «ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримала поєднану тупу травму тіла у складі рани, поверхневу рану, синці і садна на голові, синці і садна на спині і кінцівках, крововиливи у м`які тканини голови, під м`яку мозкову оболонку і шлуночки головного мозку, переломи альвеолярних відростків щелепи, грудини, правої лопатки, правого плеча, ребр праворуч (2-11) та ліворуч (2-10), розриви пристінкової плеври і нижніх часток легень, ускладнену масивною крововтратою, що призвела до зупинки серця, кровообігу та дихання, що в цілому привело до настання смерті.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснив що дійсно 02 січня 2023 року, приблизно о 15 годині, перед виїздом не перевіривши технічний стан і комплектність транспортного засобу, поїхав із своєю матір`ю за сіном та, повертаючись додому та керуючи автомобілем марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впорався із керуванням, що призвело до неконтрольованого руху автомобіля на похилій поверхні поля та перекидання автомобіля в кювет, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_7 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_4 вказав, що з обвинуваченим ОСОБА_5 примирилися, зазначив про те, що обвинувачений проживає з їх літнім батьком, а також допомагає сестрі, відтак, просив суворо його не карати, застосувавши до ОСОБА_8 ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а також процесуальних рішень щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми неумисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, як особа, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту), дані про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчиненому правопорушенні, проживає з батьком-пенсіонером, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем праці, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вище зазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів, згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке, згідно встановленої ст. 12 КК України класифікації кримінальних правопорушень, є тяжким злочином.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно з висновком, наданим в досудовій доповіді Стрийським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, складеній 02 травня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що існує низький ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, необхідне для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання із числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, висновки органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, витрати у справі за проведення:

- автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/114-23/187-ІТ від 25 січня 2023 року становлять 1 887 гривень 80 копійок та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави;

- автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № СЕ-19/114-23/1811-ІТ від 16 лютого 2023 року становлять 1 887 гривень 80 копійок та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Речові докази у справі, а саме: автомобіль марки «ГАЗ-66», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: с. Ялинкувате Стрийського району Львівської області - слід повернути власнику.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до положень ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/114-23/187-ІТ від 25 січня 2023 року в сумі 1 887 гривень (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № СЕ-19/114-23/1811-ІТ від 16 лютого 2023 року в сумі 1 887 гривень (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Речовий доказ - автомобіль марки «ГАЗ-66», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: с. Ялинкувате Стрийського району Львівської області - повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Арешт, накладений 03 січня 2023 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова на автомобіль марки «ГАЗ-66», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: с. Ялинкувате Стрийського району Львівської області скасувати.

Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1