Номер провадження 1-кп/754/393/23
В И Р О К

Іменем України

09 серпня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду кримінальне провадження №0003979 від 07.04.2015 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, працює на посаді менеджера в АТ «Правекс Банк», неодружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 , і визнане Судом недоведеним.

ОСОБА_3 , маючи умисел на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 05.04.2015, приблизно о 00:30 год., ОСОБА_3 , знаходячись неподалік ресторану «Олівер Твіст», розташованого за адресою: вул. Бальзака, 12 в м. Києві, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень останньому.

Після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці невстановлений слідством гострий предмет, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, підійшов до ОСОБА_6 ззаду та наніс останньому один удар в скроневу частину голови з правої сторони, спричинивши скальповано-різану рану в лобно-скроневій ділянці справа з переходом на волосисту частину голови. Від отриманого удару потерпілий присів, обхопивши голову, з якої текла кров, руками.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 наніс по голові ОСОБА_6 , який знаходився в положенні сидячи навпочіпки, два удари кулаком своєї правої руки в скроню з правої та лівої сторони. Коли ОСОБА_6 встав та почав рухатись в бік ресторану з наміром викликати поліцію, про що заявив вголос, ОСОБА_3 наздогнав потерпілого ззаду та перешкоджаючи подальшому руху ОСОБА_6 , продовжив наносити удари кулаком своєї правої руки в скроневу ділянку голови з обох сторін (заподіявши не менше трьох ударів) та водночас з цим в той же час заподіяв близько двох ударів своїми ногами по ногам ОСОБА_6 ззаду, від яких потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_6 в момент заподіяння, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою отримання злочинного наслідку у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, маючи перевагу у фізичній силі, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки вчиняемого ним діяння, силу свого удару, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які б могли надати допомогу потерпілому, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, наблизився до ОСОБА_6 , який лежав на газоні, та схилившись на ним, продовжив наносити удари кулаками в скроневу ділянку голови ОСОБА_6 з правої та лівої сторони (завдавши не менше трьох ударів), а коли потерпілий намагався відвернути голову, щоб захиститись від ударів, ОСОБА_3 завдав близько трьох ударів своєю взутою ногою в область потилиці ОСОБА_6 , тим самим спричинивши останньому закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, лінійний перелом тім`яна - потиличної ділянки справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи №294/Е від 15.04.2016 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України не визнав та категорично заперечив свою причетність до вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_6 .

Надав суду наступні показання.

Так, 04.04.2015, він святкував свій день народження, який був 31.03.2015. разом із друзями, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , своєю дівчиною, на той час ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 . Зібрались вони приблизно о 17:00 год. Приблизно о 20:00 год., вони стояли на вулиці, а саме він, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , поруч з ними стояла компанія, а саме ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 . Вони всі курили. Його дівчина ОСОБА_13 пішла перша, та проходячи позв цієї компанії, ОСОБА_16 викрикнув їх «Ох, какая задница, я б её ... (зазначив, що ОСОБА_16 , виразився нецензурно та некоректно)». Це всі почули. Вони зробили зауваження, ті вибачились, та вони вгамували конфлікт. Всі повернулись за свої столи, далі спілкувались, гуляли. Вже з 04.04.2015 на 05.04.2015, десь на початку 01:00 год., він зі своєю дівчиною ОСОБА_13 , знаходився на літній терасі, вони збирались їхати додому, бо їй було погано, та викликали таксі. Зазначив, що вони стояли з права на площадці, а ОСОБА_6 та ОСОБА_17 стояли зліва, вони були випивші та кричали. В момент того, як він заходив в ресторан «Олівер Твіст», навпроти нього виходив ОСОБА_16 , вони з ним зіштовхнулись в дверях, а саме трохи зачепили один-одного, на що ОСОБА_16 нецензурно йому відповів, а він його у відповідь штовхнув. Після чого, почалась сварка між ними, і ОСОБА_6 з ОСОБА_17 , які знаходились поруч, це почули, та прибігли ОСОБА_16 на допомогу. Він стояв перед ОСОБА_16 , вони розмовляли на високих тонах, та в цей час, підбіг ззаду ОСОБА_17 і збоку підбіг ОСОБА_6 . В цей момент, ОСОБА_16 , дістав ніж, та вдарив його в праву частину, ззаду йому нанесли удари ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Він вирвався та збіг по сходах до низу. ОСОБА_16 в цей час, на літній терасі, бігав з ножем та викрикував «иди сюда, иди сюда». Після цього, ОСОБА_16 , побіг до нього з ножем. Він почав відходити та оборонятись, та в цей час прибіг його товариш ОСОБА_10 , а за ним прибіг ОСОБА_6 . Зазначив, що завдяки їм, дана подія трохи утряслась. ОСОБА_10 , почав їх трохи заспокоювати. Вказав, що після нанесених ударів ножем та ударів ззаду та збоку, він був не в дуже доброму стані. Після чого, ОСОБА_16 , шукав моменту, щоб знову нанести йому удар, ніж він вже не ховав. ОСОБА_18 , який знаходився поруч, реагував на це нормально. Згодом, спустився ОСОБА_17 , який в момент того, як він збігав, душив його дівчину на літній терасі, не даючи їй спуститись до нього, та також наносив йому удари. У зв`язку з чим, він пішов в його сторону, та товкнув його в груди, а він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , пішли на нього, він почав відступати. Збоку був ОСОБА_10 . Вони відійшли в самий кінець, на кут ресторану, поряд з аптекою. ОСОБА_17 відштовхнув ОСОБА_10 , а на нього напав ОСОБА_6 , який збив його з ніг, впав на нього, та почав наносити йому удари. Зазначив, що ОСОБА_6 , розбив йому обличчя, губу, поставив синець під оком, розбив ніс. Вказав, що ОСОБА_6 , наніс йому приблизно п`ять ударів. Потім прибігли дівчата, а саме його дівчина, яку вже відпустили, та ОСОБА_12 , та зняли ОСОБА_6 з нього, а в момент цього, підбіг ОСОБА_16 та вдарив його в лівий бік ножем. ОСОБА_6 , спокійно розвернувся та почав уходити, на що він почав його наздоганяти та намагався нанести йому удар, але ОСОБА_19 тікав, перечіплювався, падав, та убіг від нього. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_16 спокійно зайшли в ресторан. Після чого, він хотів також зайти до ресторану, бо там залишились його подарунки, речі, а також потрібно було розрахуватись. Але ОСОБА_16 став перед входом з ножем та не пускав його. Згодом, дівчата розрахувались, але подарунки залишились в ресторані. Зазначив, що в нього дуже сильно текла кров з боку, та вони пішли додому. Його завели додому та він втратив свідомість. Його батьки разом з його друзями, викликали йому швидку допомогу, та його відвезли до лікарні, де його прооперували.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 не визнає в повному обсязі.

Просить суд виправдати його, оскільки він не вчиняв дане кримінальне правопорушення, а докази, які зібрані під час досудового розслідування, є штучно створеними.

ІІІ. Досліджені Судом докази.

1) потерпілий ОСОБА_6 , суду показав, що 05.04.2015, він з дружиною та з ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , відвідували приміщення кафе-ресторану «Олівер Твіст» за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 00:30 год., коли вони вже збирались йти додому, він з ОСОБА_17 , перебував біля входу в ресторан та до них мали вийти інші учасники даного відпочинку. В цей час, він почув сварку, голосну розмову ОСОБА_16 з ОСОБА_3 . З чого почалась їхня розмова, він не знає. Вони підійшли до них, та в цей момент вони побачили, що ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_16 . Він намагався стояти між ними, біля входу, щоб розборонити їх. Згодом, жінка, яка стояла біля входу в ресторан, почала голосно висловлювати нецензурні слова в напрямок ОСОБА_17 , та намагалась до неї підійти, щоб нанести удар. Він в свою чергу стояв між ними, не давав їй наблизитись до неї та намагався заспокоїти словесно. На даний час йому вже стало відома, що дана жінка це ОСОБА_21 . Після цього, він побачив, що ОСОБА_16 , вже спустився по сходах ресторану, з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , та вони знаходились перед входом в ресторан. Він спустився до них, оскільки побачив, що йде розпал конфлікту, та це може призвести до негативних наслідків. Він став між ними, а саме між ОСОБА_16 , який був праворуч та ОСОБА_3 , який був ліворуч, обличчям до входу в ресторан, щоб якось їх заспокоїти, позаду нього був ОСОБА_10 . В цей момент, по сходах спускався ОСОБА_17 . ОСОБА_3 підбіг до нього та вдарив, і відбіг ліворуч від сходів, в напрямку аптеки, ОСОБА_17 побіг за ним. Під час цього, позаду ОСОБА_17 підійшов ОСОБА_10 та здійснив удар в потилицю ОСОБА_17 ногою, від чого він впав і втратив свідомість. Він направився до ОСОБА_17 , щоб подивитись що з ним сталось, присів до нього, і в цей момент отримав два удари в потилицю та в лобову частину з права, при цьому ОСОБА_3 знаходився перед ним, а ОСОБА_10 ліворуч від нього з заду. Він піднявся, та сказав, що йому це все вже надоїло і він йде викликати міліцію, та направився до входу в приміщення ресторану. Його наздогнав ОСОБА_3 та наніс йому удари з заду в потилицю, скроню та ногами продовжив наносити, від отриманих ударів він впав на землю. Коли він впав, ОСОБА_3 , продовжив наносити йому удари ногами та руками, він зміг вчепитись за дерево і піднятись, таким чином вирватись в напрямку приміщення входу в ресторан. Забігши в ресторан, він попрохав офіціанта викликати міліцію. Після чого, він зайшов у вбиральню, та побачив у себе на голові з правої сторони різану рану. Офіціантка допомогла йому вийти в приміщення біля бару, посадила його на стілець, та повідомила, що вона вже викликала йому швидку. Зазначив, що в його дружина та ОСОБА_20 , під час даних подій, які відбувались перед входом в ресторан, перебували в приміщенні ресторану та нічого не бачили. Також, зазначив, що в момент коли він нахилився до ОСОБА_17 , він бачив, що у ОСОБА_3 щось було схоже на предмет, схожий на ніж. Крім того, удари, які наносились йому згодом, під час того, як він рухався в сторону приміщення ресторану, наносились дуже гострим предметом. Удари які наносив йому ОСОБА_3 були тільки в область потилиці, скроні та інших частин голови, обличчя. Стверджує, що удари були поставлені та направлені на фізичне знешкодження його, щоб він не зміг викликати міліцію, щоб припинити протиправні дії ОСОБА_3 . Вказав, що коли він був на землі, ОСОБА_3 зверху наносив йому удари руками та ногами і він відчув від нього запах алкоголю. Після даних подій, його було доставлено в лікарню по вул. Братиславська в м. Києві, йому там надали первинну медичну допомогу та зашили голову. Після цього, він звернувся до відомчої поліклініки - госпіталю, який розташований по вул. Майбороди в м. Києві, та проходив там стаціонарне лікування.

Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі;

2) свідок ОСОБА_17 , суду показав, що 04.04.2015, на початку 22:00 год., йому зателефонував його кум ОСОБА_6 , та запропонував відвідати ресторан «Олівер Твіст». Приблизно о 22:00 год., він з дружиною ОСОБА_17 прийшли до ресторану. Вони там добре проводили час, їли, випивали. Згодом, вони почали збиратись додому. Десь на початку 01:00 год., він з ОСОБА_6 , вийшли покурити, а дівчата залишились розрахуватись. Вони курили з лівої сторони спиною до входу. В цей час, з закладу, виходив ОСОБА_16 та зіштовхнувся з ОСОБА_3 . Зі сторони ОСОБА_3 зав`язалась словесна перепалка, він був випивший. Зазначив, що ОСОБА_16 не конфліктний чоловік, та він відійшов в сторону. Після чого, ОСОБА_3 вдарив його у груди. Згодом, втрутився ОСОБА_6 та розняв їх. Вони подумали, що конфлікт вичерпаний, але ОСОБА_3 спустився вниз та почав кликати до себе ОСОБА_16 для розмови «по чоловічому». ОСОБА_16 спустився, щоб залагодити конфлікт, але отримав ще один удар від ОСОБА_3 ногою в тулуб, від чого по шатнувся та впав на землю. У зв`язку з чим, ОСОБА_6 побіг до них, щоб розняти їх, розняв їх, та начебто конфлікт врегулювався, але агресія зі сторони ОСОБА_3 не закінчувалась. Тоді і він спустився до них, щоб врегулювавати конфлікт, та одразу отримав удар в груди. Після чого, ОСОБА_3 відбіг до аптеки з правої сторони від входу. Він пішов туди, щоб дізнатись причину його такої поведінки, але не дійшовши туди, він отримав удар з заду в голову та втратив свідомість. Згодом, він дізнався, що удар наносив ОСОБА_10 . Коли він прийшов в свідомість, учасників конфлікту вже не було, та їх забирала швидка допомога;

3) свідок ОСОБА_17 , суду показала, що 04.04.2015, за запрошенням ОСОБА_22 , вона з чоловіком ОСОБА_17 пішли вечеряти до ресторану «Олівер Твіст». В ресторані з ними, крім ОСОБА_22 , були ще ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_23 . Вони повечеряли, та десь після полуночі, вона вийшла на терасу, щоб подихати свіжим повітрям, а всі інші залишились в ресторані. Вона спустилась вниз, пройшлась, та поверталась назад. Коли вона підходила ближче до тераси, вона побачила, що зверху стоїть її чоловік та ОСОБА_6 . Також, вона побачила в дверях ресторану, як зіштовхнулись ОСОБА_3 та ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_3 , почав наносити удари в груди ОСОБА_16 , який не очікував цього, у зв`язку з чим, він почав відкочуватись назад. Зазначила, що не пам`ятає все, що відбувалось в ту ніч, але пам`ятає, що події деякий час відбувались на терасі, а потім знизу. Спочатку до низу спустились ОСОБА_16 та ОСОБА_3 , а між ними стояв ОСОБА_6 , який намагався це непорозуміння, бійку зупинити. Через деякий час до низу спустився її чоловік, але нічого не зупинялось, удари продовжувались з усіх сторін. Вона точно не пам`ятає в який час підключився ще один відпочиваючий з ОСОБА_3 , як згодом вона дізналась зі слів чоловіка, що це був ОСОБА_10 та почалась бійка. Спочатку ОСОБА_3 вдарив її чоловіка, від чого він пошатнувся назад, потім продовжив ОСОБА_10 , і її чоловік впав, вдарився об землю та втратив свідомість, а ОСОБА_10 продовжував наносити удари її чоловіку. Вона в цей час спустилась до низу, але не підходила. ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ОСОБА_6 були з однієї сторони, а ОСОБА_10 бив її чоловіка. Вона підійшла до чоловіка, а ОСОБА_10 відійшов від нього, бо зрозумів, що він вже без свідомості. Вона обернулась назад, та побачила, що ОСОБА_3 наносив удари руками і ногами ОСОБА_6 , після яких він впав, але удари зі сторони ОСОБА_3 все одно продовжувались. Вона не весь час стежила за тим, що відбувалось, оскільки була поряд з чоловіком та намагалась повернути його до свідомості. Наступне, що вона пам`ятає, що вся компанія що була, хтось з них сказав «Ми подрезали мента, надо валить», та вони всі вбігли. Вже після цього, викликали швидку та поліцію;

4) свідок ОСОБА_16 , суду показав, що з 04.04.2015 на 05.04.2015, в ніч, приблизно о 00:15 год., він з друзями знаходився в кафе «Олівер Твіст», за адресою: вул. Бальзака, 12 в м. Києві. В якийсь момент, він вийшов на літню терасу та йому на зустріч йшов, тоді йому ще не відомий, ОСОБА_3 , який вдарив його плечем. Він далі рухався в тому ж напрямку, як і рухався, але ОСОБА_3 , підійшов до нього та розвернув його. Він побачив, що ОСОБА_3 в алкогольному сп`янінні. Через деякий час, він навіть не зрозумів, що сталось, ОСОБА_3 вдарив його в груди. Потім, між ними став ОСОБА_6 , та почав його захищати. Вони про щось говорили, та ОСОБА_3 продовжував і далі висловлюватись нецензурною лайкою та погрожувати. Згодом, ОСОБА_3 , через ОСОБА_6 , знов його вдарив 2 чи 3 рази, точно не пам`ятає, кулаком в область щелепи. Він відчув, що в нього вилетіла частина зубів. Через пару хвилин, ОСОБА_3 спустився до низу, та вони всі також перемістились до низу, оскільки, ОСОБА_24 вимагав, щоб вони спустились. Також, спустився до низу ОСОБА_17 . ОСОБА_3 , продовжував їм погрожувати, після чого, розігнався та вдарив його ногою в живіт, втрутився ОСОБА_17 , та почав його захищати, а саме обороняти його собою, але буквально через пару секунд ОСОБА_3 вдарив і ОСОБА_17 . Вони перемістились трохи вправо, і підбіг ОСОБА_10 , та вдарив ОСОБА_17 в потилицю, від чого він впав та втратив свідомість. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , почали методично його бити, та потім ОСОБА_3 переключився на ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , хотів відійти в сторону, але ОСОБА_3 на нього сів, та почав наносити удари в область голови. Коли його вже перестали бити, він пішов назад до кафе, так як хотів викликати міліцію. Коли він обирнувся, то побачив, що за ним біжить ОСОБА_6 весь в крові. Через декілька секунд, прибігли ОСОБА_3 з ОСОБА_10 та намагались відчинити двері, але він їх тримав, бо не хотів, щоб вони зайшли до кафе та продовжували їх бити. Біля дверей, вони також виривали двері, та ОСОБА_3 , технічно, професійно наносив йому удари. Через деякий час вони пішли. Коли він побачив, що їх вже немає, він зайшов до залу, сів на стілець, та через деякий час втратив свідомість. Зазначив, що він прийшов до тями, вже у швидкій;

5) протокол прийняття заяви ОСОБА_6 від 06.04.2015 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), з якого вбачається, що 05.04.2015 о 00:30 год. по вул. Бальзака, 12 в м. Києві, невідомий чоловік наніс тілесні ушкодження (Т.№1 а.п. 106);

6) рапорт від 06.04.2015, згідно якого 06.04.2015 о 19:04 год. до чергової частини Деснянського РУ по спецлінії «102» надійшло повідомлення лікаря Литовець про те, що до госпіталю МВС 2-го неврологія, звернувся ОСОБА_6 , 1980 р.н., проживає: АДРЕСА_3 . Діагноз: ЗЧМТ, забій головного мозку, лінійний перелом скроневотім`яної ділянки праворуч. Пояснення: 05.04.2015 о 02:15 по АДРЕСА_2 , побили невідомі. Дана подія була зареєстрована до попереднього ЄО - 15213 від 05.04.2015 (Т.№1 а.п. 107);

7) протокол проведення слідчого експерименту від 10.08.2018, за участю потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , де потерпілий розповів про обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 (Т.№1 а.п. 109-110) з додатком до нього у виді DVD-R диску «Verbatim» (Т.№1 а.п. 111) та стенограми відеозапису проведення слідчого експерименту від 12.02.2019 (Т.№1 а.п. 112-117);

8) протокол проведення слідчого експерименту від 11.07.2020, за участю свідка ОСОБА_16 , де останній розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 стосовно потерпілого ОСОБА_6 (Т.№1 а.п. 128-129) з додатком до нього у виді флеш-носія «Micro sd Kingston» (Т.№1 а.п. 130);

9) протокол перегляду відеозапису від 16.10.2017, який також оглянутий в судовому засіданні (додаток до протоколу огляду від 24.07.2020 - DVD-RW «Arita» з відеозаписом з ресторану «Олівер Твіст» (Т.№1 а.п. 131)), з додатком у виді ілюстративної таблиці, зі змісту якого вбачається, що 12.01.2017 потерпілим ОСОБА_6 було завлено клопот ання про доручення до матеріалів кримінального провадження DVD-RW диск із відеозаписом із камер спостереження з входу до приміщення ресторану «Олівер Твіст», що по вул. Бальзака, 12 в м. Києві (Т.№1 а.п. 132-143);

10) протокол огляду від 11.07.2020, з якого вбачається, що проведено огляд оптичного диску DVD-RW «Amrita» на якому міститься файл з написом «50_10 13 camera.avr» за участю свідка ОСОБА_16 (Т.№1 а.п. 150-162);

11) протокол огляду від 11.07.2020, з якого вбачається, що проведено огляд оптичного диску DVD-RW «Amrita» на якому міститься файл з написом «50_10 13 camera.avr» за участю потерпілого ОСОБА_6 (Т.№1 а.п. 163-181);

12) протокол огляду від 11.07.2020, з якого вбачається, що проведено огляд оптичного диску DVD-RW «Amrita» на якому міститься файл з написом «50_10 13 camera.avr» за участю свідка ОСОБА_17 (Т.№1 а.п. 182-192);

13) протокол огляду від 11.07.2020, з якого вбачається, що проведено огляд оптичного диску DVD-RW «Amrita» на якому міститься файл з написом «50_10 13 camera.avr» за участю свідка ОСОБА_17 (Т.№1 а.п. 193-205);

14) протокол огляду від 11.07.2020, з якого вбачається, що проведено огляд оптичного диску DVD-RW «Amrita» на якому міститься файл з написом «50_10 13 camera.avr» за участю свідка ОСОБА_10 (Т.№1 а.п. 206-217);

15) клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів від 05.02.2016, а саме до медичної документації стосовно ОСОБА_6 (Т.№1 а.п. 218-219);

16) ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2016 про надання доступу до медичної документації стосовно ОСОБА_6 (Т.№1 а.п. 220-222);

17) постанова про призначення судово - медичної експертизи стосовно ОСОБА_6 від 15.02.2016 (Т.№1 а.п. 223);

18) висновок експерта №294/Е від 15.04.2016, відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 05.04.2015 о 00:55 год. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, лінійний перелом тім`яно-потиличної ділянки справа; скальповано-різана рана в лобно-скроневій ділянці справа з переходом на волосисту частину голови. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони: - скальповано-різана рана дією гострого предмету, - інші ушкодження дією тупого предмету, характерні особливості травмуючої поверхні якого в ушкодженнях не відобразились, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 05.04.2015. Утворення вказаних ушкоджень «від ударів рук» виключається.

Необхідно загострити увагу на наступному: п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила»), надано вичерпне визначення терміну ушкодження: «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»; у п. 2.1.2 та п. 2.1.3 «Правил» визначено таке: «2.1.2. Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п. 2.1.3.о) і котрі без надання, медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним т прямому причинно-наслідковому зв`язку. 2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: б) відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластинки склепіння черепа; 2.3.3. «Правил» визначає таке: Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день); у п. 4.13 «Правил» визначено таке: «Судово-медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках: 4.13.1. Невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого.

Наголошує, що між «тривалістю розладу здоров`я» (як критерієм судово- медичного визначення ступеню тяжкості) та тривалістю лікування апріорі не існує ніякого кореляційного зв`язку. Тобто, будь-яке лікування, ніякими чином не відображає строки порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми за ступенем тяжкості оцінюються лише у своїй сукупності, тому вищевказана закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з п. 2.1.3.б «Правил».

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6 але не менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, скальповано-різана рана в лобно-скроневій ділянці справа з переходом на волосисту частину голови, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 2.3.3. та 4.6. «Правил».

Слід зауважити, що не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність даних за гостру церебральну патологію з наявністю вогнищ геморагічного забою на наданих МРТ-знімках головного мозку) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлений діагноз: «3абій головного мозку», як не обґрунтований, що не підлягає судово - медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Тому, відповідно з п. 4.13.1 «Правил», слід утриматись від судово-медичної оцінки встановленого діагнозу (Т.№1 а.п. 224-229);

19) постанова про призначення судово - медичної (комісійної) експертизи від 10.03.2018 (Т.№1 а.п. 230-231);

20) клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів від 12.06.2016, а саме до медичної документації стосовно ОСОБА_6 (Т.№1 а.п. 232-233);

21) ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2018 про надання доступу до медичної документації стосовно ОСОБА_6 (Т.№1 а.п. 234);

22) протокол тимчасового доступу до речей та документів від 24.07.2018 (Т.№1 а.п. 235-236) з додатком опис речей та документів від 24.07.2018, відповідно до яких було вилучено: оптичний диск A3114WA18203574LH з результатами МРТ - дослідження від 06.04.2015 стосовно ОСОБА_6 та протокол МРТ від 06.04.2015 стосовно ОСОБА_6 на 1 арк. (Т.№1 а.п. 237);

23) протокол тимчасового доступу до речей та документів від 24.07.2018 (Т.№1 а.п. 238-239) з додатком опис речей та документів від 24.07.2018, відповідно до яких було вилучено амбулаторну картку ОСОБА_6 , 1980 р.н. №2413 (Т.№1 а.п. 240);

24) постанова про внесення змін до постанови про призначення судово- медичної (комісійної) експертизи від 10.03.2018 (Т.№1 а.п. 241-242);

25) висновок експертів №49-2018/о від 02.11.2018, відповідно до якого дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 05.04.2015 о 00:55 год. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, лінійний перелом тім`яно-потиличної ділянки справа; скальповано-різана рана в лобно-скроневій ділянці справа з переходом на волосисту частину голови.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони: - скальповано-різана рана дією гострого предмету, який має гостру кромку, не виключено, лезо ножа; інші ушкодження дією тупого предмету, характерні особливості травмуючої поверхні якого в ушкодженнях не відобразились (до якого відноситься взута нога), могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 05.04.2015, не виключено у спосіб та за обставин на які вказує ОСОБА_6 при проведенні за його участю слідчого експерименту. Утворення вказаних ушкоджень «від ударів рук» виключається.

Необхідно загострити увагу на наступному: п. 1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила»), надано вичерпне визначення терміну ушкодження: «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних»; п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»; у п. 2.1.2 та п. 2.1.3 «Правил» визначено таке: «2.1.2. Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п. 2.1.3.о) і котрі без надання, медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним т прямому причинно-наслідковому зв`язку. 2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: б) відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластинки склепіння черепа; 2.3.3. «Правил» визначає таке: Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день); у п. 4.13 «Правил» визначено таке: «Судово-медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках: 4.13.1. Невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого.

Наголошує, що між «тривалістю розладу здоров`я» (як критерієм судово- медичного визначення ступеню тяжкості) та тривалістю лікування апріорі не існує ніякого кореляційного зв`язку. Тобто, будь-яке лікування, ніякими чином не відображає строки порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми за ступенем тяжкості оцінюються лише у своїй сукупності, тому вищевказана закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з п. 2.1.3.б «Правил».

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6 але не менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, скальповано-різана рана в лобно-скроневій ділянці справа з переходом на волосисту частину голови, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п. 2.3.3. та 4.6. «Правил».

Слід зауважити, що не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність даних за гостру церебральну патологію з наявністю вогнищ геморагічного забою на наданих МРТ-знімках головного мозку) у своїй сукупності дозволяє вважати встановлений діагноз: «3абій головного мозку», як не обґрунтований, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Тому, відповідно з п. 4.13.1 «Правил», слід утриматись від судово-медичної оцінки встановленого діагнозу (Т.№1 а.п. 243-252);

26) постанова про призначення судово - медичної (комісійної) експертизи від 10.03.2018 за матеріалами кримінального провадження (Т.№2 а.п. 5-6);

27) висновок експертів (експертиза за матеріалами кримінального провадження) №031-101-2020 від 09.09.2020, відповідно до якого при проведенні «попередніх» судово-медичних експертиз встановлено, що ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, лінійний перелом кісток склепіння черепа в тім`яно-потиличної ділянки справа; б) скальповано-різана рана в лобно-скроневій ділянці справа з переходом на волосисту частину голови. Враховуючи характер та морфологію тілесного ушкодження, яке зазначене вище у підпункті б), в тому числі визначений «попередніми» судово-медичними експертизами механізм його утворення, все це дозволяє повністю виключити можливість його утворення внаслідок падіння ОСОБА_6 «з висоти власного зросту» (з вертикального або близького до нього положення на площину). Що стосується можливості утворення черепно-мозкової травми, однією із складових якої є «лінійний перелом кісток склепіння черепа в тім`яно-потиличної ділянки справа», внаслідок падіння ОСОБА_6 «з висоти власного зросту» (з вертикального або близького до нього положення на площину), то: утворення черепно-мозкової травми у людини внаслідок її падіння «з висоти власного зросту» (з вертикального або близького до нього положення на площину) - це утворення черепно-мозкової травми за імпресійно-інерційним («ударно-протиударним») механізмом; за імпресійним («ударним») механізмом можуть утворюватися лише зовнішні тілесні ушкодження на шкірних покровах голови (садно, синець, рана) та/або крововилив в м`які покрови голови; за інерційним («протиударним») механізмом утворюються внутрішньо-мозкові крововиливи (в речовину та під оболонки головного мозку); якщо мало місце падіння людини «з висоти власного зросту» (з вертикального або близького до нього положення на площину) з утворенням за імпресійним («ударним») механізмом такої складової черепно-мозкової травми як «перелом кісток склепіння черепа» (що мало місце в даному випадку), утворення тілесних ушкоджень за інерційним («протиударним») механізмом (внутрішньо-мозкові крововиливи) обов`язково повинно мати місце. Враховуючи вище наведене та те, що до складових черепно-мозкової травми, яку отримав ОСОБА_6 , взагалі не входять внутрішньо-мозкові крововиливи (встановлено «попередніми» судово-медичними експертизами), все це дозволяє виключити можливість утворення у ОСОБА_6 черепно-мозкової травми внаслідок його падіння «з висоти власного зросту» (з вертикального або близького до нього положення на площину) (Т.№2 а.п. 7-13);

28) клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів від 24.05.2017 до матеріалів судової справи ЄУНСС 754/14854/15-к (Т№2 а.п.14-16);

29) ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 03.07.2017 про надання слідчому доступу до з матеріалами судової справи Деснянського районного суду м. Києва 1-кп/754/767/15 (ЄУНСС 754/14854/15-к) у кримінальному провадженні №0003918 від 05.04.2015, а саме: 1) протоколу огляду місця події від 05.04.2015; 2) рапортів ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ; 3) протоколу проведення обшуку від 14.04.2015; 4) протоколу перегляду відеозапису від 13.05.2015; 5) висновку судово-імунологічної експертизи №278 від 24.07.2014; 6) висновку судово-медичної експертизи №1182/Е від 01.07.2015; 7) висновку судово-медичної експертизи №1183/Е від 23.06. 2015 (Т№2 а.п.17);

30) протокол тимчасового доступу до речей та документів від 06.07.2017 (Т.№2 а.п. 18-19) з додатком опис речей та документів від 06.07.2017, відповідно до яких було вилучено копії матеріалів судової справи Деснянського районного суду м. Києва 1-кп/754/767/15 (754/14854/15-к) у кримінальному провадженні №0003918 від 05.04.2015, стосовно ОСОБА_16 який засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, стосовно ОСОБА_3 , а саме:

- копія протоколу огляду місця події від 05.04.2015, відповідно до якого об`єктом огляду є асфальтна ділянка місцевості, що розташована біля сходів, що ведуть до входу в аптеку «Бажаємо здоров`я», що розташована по вул. Бальзака, 12 в м. Києві. Злівої сторони від оглядової ділянки, розташований тротуар за яким розташована проїзна частина вул. Бальзака. З правої сторони літня площадка кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 »,позаду приблизно в 1.5 м, розташована земельна ділянка з зеленими насадженнями. На асфальті, приблизно в 50 сантиметрах від сходів, виявлено плями бурого кольору, загальною площею близько 30х60 см. Крім того, підійшовши до сходів кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на сходах та на ручках вхідних дверей, було виявлено сліди речовини бурого кольору. На цьому огляд було завершено (Т.№2 а.п. 21-23);

- копія висновку експерта №278 від 24.07.2015, відповідно до якого кров ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. Кров ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Кров ОСОБА_17 відноситься до групи АВ (IV), з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ (IV), з супутнім антигеном Н. В змиві з асфальту біля приміщення ресторану «Олівер Твіст» знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлені антигени А, В та Н. Якщо ця кров походить від одного лиця, то ним міг бути як ОСОБА_17 , так і ОСОБА_6 . Присутність крові ОСОБА_3 та ОСОБА_16 в даному випадку можлива лише у вигляді домішки (Т.№2 а.п. 24-28);

- копії висновку експерта №1183/Е від 23.06.2015, з якого вбачається, що дані наданої медичної документації свідчать про те, що при поступленні до стаціонару 05.04.2015 о 02:20 год. у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала місце: колото-різана рана в лівій здухвинній ділянці на 3 см вище гребеня лівої здухвинної кістки, розмірами 3x0,5 см з рівними краями, гострими кутами та рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно - жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, низхідна ободова кишка та тонка кишка за 80 см від зв`язки Трейця; крововилив в черевну порожнину (до 500 мл крові зі згортками) - проникаюче колото-різане поранення живота. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, до якого відноситься клинок ножа, могли утворитись в термін вкзаний у постанові, тобто 05.04.2015. За ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення живота відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм безпеки для життя), згідно п. 2.1.3 К, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (Т.№2 а.п. 29-32);

- свідок ОСОБА_10 , який допитаний у судовому засідання, 09.02.2023, за клопотанням сторони захисту. Свідок суду показав, що 05.04.2015, в кафе, вони святкували день народження ОСОБА_3 . Були присутні: він, його дружина, ОСОБА_3 зі своєю дівчиною та ОСОБА_12 . Вони сиділи та святкували, потім ОСОБА_3 , вийшов зі своєю дівчиною на вулицю, та їх не було певний період часу. У зв`язку з чим, він вийшов на вулицю, щоб подивитись де вони. Коли він спускався, то побачив, як хлопець ОСОБА_27 , бігав з ножем, ОСОБА_6 стояв біля нього та курив, а ОСОБА_3 відбігав від них. Була лайка, вони погрожували ОСОБА_3 . Він підійшов до ОСОБА_28 , запитати що сталося та попрохати, щоб його знайомий ОСОБА_27 забрав ніж, але він нічого не відповіі та почав йти до ОСОБА_3 з ОСОБА_27 . Він почав відводити ОСОБА_3 назад, щоб ніхто не вдарив його ножем. Після чого, ОСОБА_6 зціпився з ОСОБА_3 , а ОСОБА_27 підбіг до ОСОБА_3 та вдарив ножем. Він почав їх розбороняти, також спустилась його дружина. Згодом, ОСОБА_3 впав, та вони почали його підіймати. Після чого, спустилась ОСОБА_29 , вони зібрались та пішли додому.

В судовому засіданні, 06.10.2021, прокурор ОСОБА_5 відмовився від допиту свідків ОСОБА_10 ОСОБА_30 , ОСОБА_21 та ОСОБА_31 . Відмова була прийнята судом, що зафіксовано в журналі судового засідання.

В судовому засіданні, 20.04.2023, обвинувачений ОСОБА_3 , відмовився від допиту свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_21 та ОСОБА_32 , у зв`язку із неможливістю забезпечити їх явку у судове засідання. Відмова була прийнята судом, що зафіксовано в журналі судового засідання.

ІV. Оцінка Суду.

Стороною обвинувачення в підтвердження винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, який йому інкримінується, суду надано вищезазначені докази, які були, безпосередньо, дослідженні в судовому засіданні.

Сторона обвинувачення вважає, що стороною захисту не спростовано жодних письмових доказів або показань свідків сторони обвинувачення.

Потерпілого вважає, що склад інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, повністю доведений, а тому просив притягнути ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності та задовольнити цивільний позов.

Сторона захисту в підтвердження невинуватості ОСОБА_3 покладається на докази, зібрані під час досудового розслідування, стороною обвинувачення, і надає їм свою оцінку, як таких що зібрані в супереч вимогам КПК України., а тому є неналежними та недопустимими.

Вважають, що досліджені у судовому засіданні докази, зокрема показання обвинуваченого ОСОБА_33 , показання потерпілого, свідків, вказують на те, що висунуте ОСОБА_34 обвинувачення за ст. 121 ч.1 КК України, ґрунтується лише на припущеннях/сумнівах сторони обвинувачення, зокрема на їх суб`єктивній оцінці норм кримінального кодексу під час досудового розслідування, яка в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження.

Просили виправдати обвинуваченого, оскільки під час судового розгляду не було здобуто і доказано, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.1 КК України, стовно потерпілого ОСОБА_6 .

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує.

Зокрема в першу чергу суд звертає увагу на особливості доказування в кримінальному процесі.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом….

4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Верховний Суд звернув увагу, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, що стосується обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 121 ч.1 КК України, суд дійшов наступних висновків:

-постанова першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_35 про визначення підслідності від 26.02.2019 є невмотивованою та не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зі змісту даної постанови вбачається, що неефективність досудового розслідування полягає в тому, що: «не проведено всіх можливих слідчих дій для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.». Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь - які скарги потерпілого чи інших осіб, які б зазначали про неефективність досудового розслідування, також відсутні дані, які б вказували на те, що Перший заступник Генерального прокурора вивчав матеріали кримінального провадження №0003979 від 07.04.2015. Таким чином, перший заступник Генерального прокурора під час доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування не встановив неефективність досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст.216 КПК, зазначена уповноважена особа діяла поза межами своїх повноважень. У такому випадку ми маємо недотримання належної правової процедури застосування ст.36 ч.5 КПК та порушення вимог стст.214, 216 КПК;

-досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вказують на те, що зміст обвинувального акту не відповідає дійсним обставинам, які мали місце 05.04.2015, приблизно о 00:30 год., неподалік ресторану «Олівер Твіст», розташованого за адресою: вул. Бальзака, 12 в м. Києві, за участю обвинуваченого, потерпілого, свідків. На думку суду слідчий самостійно імпровізував власну версію даної події;

досліджена в судовому засідання ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2016 про надання тимчасового доступу до медичної документації стосовно потерпілого, з поліклініки госпіталю МВС в м.Києві ( м. Київ ,вул.Майбороди,32) для вилучення оригіналу історії хвороби. Будь - які документи, які б підтверджували належне виконання ухвали суду, в матеріалах кримінального провадження відсутні. З наданих до суду документів не можливо встановити де саме слідчий отримав наступні документи 1)медичну картку стаціонарного хворого № 1332 на 21 акр, 2) амбулаторну картку № 2413 на ім`я ОСОБА_6 ; 3) картку виїзду швидкої допомоги № 62; 4) 3 рентген знімка; 5) копію довідки № 2256;

-інші медичні документи стосовно потерпілого ОСОБА_6 , також, були отримані органом досудового розслідування з грубим порушенням вимог КПК України, оскільки слідчим проведено виїмку медичної документації поза межами строки дії ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2018 ( ЄУНСС 754/7571/18).

Так, в ухвалі суду від 13.06.2028 судом було визначено строк дії ухвали один місяць з дня її постановленім. Однак, вся медична документація в ТОВ «Сучасні діагностичні системи» та Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» вилучена 24.07.2018 року, тобто після завершення строку дії ухвали суду про тимчасовий доступ.

Викладені судом обставини вказують на те, що досліджені у судовому засіданні експертні дослідження в межах кримінального провадження №0003979 від 07.04.2015. проводилось на підставі медичних документів, походження яких невідомо та отримані з грубим порушенням вимог КПК України та є недопустимими;

- слідчі експерименти за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_16 , як слідчі дії, проведені у формі, що не містить ознак відтворення, а зводилися лише до надання свідками викривальних показань стосовно обставин заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому з метою їх процесуального закріплення, що не узгоджується з положеннями ст.240 КПК.

Крім того, вказані слідчі дії не проводились на місці вчинення кримінального правопорушення, без чіткого зазначення учасниками слідчої дії конкретного місця події на місцевості, хто з учасників події в якому місці знаходився, що з цього місця розташування кожен з учасників події міг бачити чи чути, а також без чіткого уточнення руху учасників події під час її початку, розв`язки та закінчення. Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення своїх учасниками слідчої дії, з метою їх процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч.4 ст. 95 ч.4 КПК України ( постанова колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду ВС у справі № 489/5879/19);

-нанесення потерпілому ОСОБА_6 , начебто руками ударів свідком ОСОБА_10 , про що потерпілий вказував під час його допиту, не перевірена під час досудового розслідування;

-встановлений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2017 факт наявності ножа у ОСОБА_16 та користуванням ножом останнім в ході бійки 05.04.2015 року. Не з`ясовано та не встановлено, яким чином орган досудового розслідування провів розмежування ударів, провів їх локалізацію і визначив, що саме ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

-в судовому засіданні встановлено, що допитані свідки, зі сторони обвинувачення, перебувають у дружніх стосунках з потерпілим, а тому їх показання викликають у суду сумніви щодо їх правдивості, з урахуванням оглянутих у судовому засідання відеозаписів;

-відеозапис з камер відеонагляду з ресторану «Олівер Твіст», розташованого за адресою: вул. Бальзака, 12 в м. Києві від 0504.2015 вбачається, що три особи підходять до ОСОБА_3 , однак, ні на одному із записів не зафіксовано, як ОСОБА_3 наносить удари потерпілому ОСОБА_36 . Є запис на якому зафіксовано, як побитий ОСОБА_6 з ОСОБА_16 швидко забігають до приміщення ресторану. Даний запис був наданий слідчому потерпілий.

Слід звернути увагу на правовий висновок Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 07.08.2019 (ЄУНСС 607/14707/17), де вказано, що…доводи прокурора про те, що в силу ст. 93 КПК сторони наділені правом на збирання та надання доказів, а, отже, потерпілий вправі був добровільно видати диск з відеозаписом з камер спостереження магазину, що відповідно не може бути наслідком визнання такого доказу недопустимим, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Положенням ст.91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно ст 373 ч.3 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 04.07.2018 (№51-597км17) наголошено, шо стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, ц.о інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (n.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов 'язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов^зок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів мас тлумачитися на користь підсудного.

Проте, наведений аналіз доказів дозволяє Суду зробити висновки про те, що в даній конкретній ситуації стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ст. 121 ч.1 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.373 ч.1 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У зв`язку із наведеним вище, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність виправдання обвинуваченого.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

В кримінальному провадженні №0003979 від 07.04.2015, під час підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_6 , було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн. (Т.№1 а.п. 65-69).

Положенням ст.129 ч.3 КПК України передбачено, що у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до вказаної норми Закону цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду.

Речовий доказ, в кримінальному провадженні №0003979 від 07.04.2015, згідно постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_37 від 14.01.2017, знаходиться в матеріалах кримінального провадження (Т.№1 а.п. 131, 144).

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В кримінальному провадження наявні процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експертів в сумі 15 132,06 грн., оскільки під час досудового розслідування проводилась експертизи №49-2018/о від 02.11.2018 (Т.№1 а.п. 243-252), №031-101-2020 від 09.09.2020 (Т.№2 а.п. 7-13), у зв`язку із виправданням обвинуваченого підлягають віднесенню на рахунок держави.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 365 ч.15 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю того, що дане кримінальне правопорушення (злочин), вчинене ним.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - залишити без розгляду.

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0003979 від 07.04.2015, а саме CD диск із відеофайлами, - зберігати при матеріалах судового провадження.

Витрати на залучення експерта в сумі 15 132 (п`ятнадцять тисяч сто тридцять дві) грн. 06 коп. - віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1