Справа №587/1348/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/217/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та засудженого ОСОБА_8 зі змінами та доповненнями на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 10 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

14.07.2021 року до Сумського районного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 із клопотанням про застосування строків давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, мотивуючи його тим, що він засуджений Апеляційним судом Сумської області до довічного позбавлення волі, подальше його тримання під вартою є таким, що порушує ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В своєму клопотанні посилався на положення п.5 ст.80 КК України щодо застосування до нього давності або заміни довічного ув`язнення на певний строк 15 років, рішення ЄСПЛ «Пономарьов проти України», відповідно до якого довічне позбавлення волі у тому вигляді, що існує в Україні, явне по своїй суті жорстоке поводження, відповідно, його застосування суперечить нормам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згідно якої норми міжнародного права мають вищу юридичну силу ніж національне законодавство, а країни не можуть посилатись у невиконанні міжнародних договорів на норми національного права.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 10.08.2021 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування строків давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі повернуто заявнику.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до п.1, 4 ч.2 ст.539 КПК клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, у разі необхідності вирішення інших питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок, яким Сумський районний суд Сумської області не являється. Суд дійшов висновку, що засуджений подав клопотання з порушенням територіальної юрисдикції.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор та засуджений ОСОБА_8 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких:

- прокурор вважаючи ухвалу такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 10.08.2021 року і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

- засуджений ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 10.08.2021 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог законодавства та винести нову ухвалу, якою застосувати до нього положення п.5 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Апеляційного суду Сумської області від 14.06.2007 року, яким його засуджено до довічного позбавлення волі та вирішити питання про безумовне звільнення його з-під варти; якщо суд не визнає за можливе застосувати до нього давність виконання обвинувального вироку, постановити ухвалу, якою замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі відповідно до вимог речення другого ч.5 ст.80 КК України.

- В подальшому засуджений в ході апеляційного розгляду змінив і доповнив вимоги своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду в призначити новий розгляд його клопотання в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої скарги прокурор зазначав, що суд першої інстанції ухвалив рішення про повернення клопотання, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, оскільки чинний КПК України передбачає вичерпний перелік підстав для повернення скарг (заяв, клопотань) учасникам кримінального провадження, а саме скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора (ст..304), апеляційної чи касаційної скарги (ст.399, 429), а порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку визначений ст.539 КПК, згідно ч.3, 6-8 якої клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-320 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу і за наслідками його розгляду суд має постановити ухвалу, якою задовольняє клопотання або відмовляє у його задоволенні.

Вказував, оскільки КПК України не передбачено можливості повернення клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у тому числі і після початку розгляду їх по суті, то суд першої інстанції, повернувши клопотання засудженому, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб визначений процесуальним законом, явно вийшов за межі своїх дискредиційних повноважень, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

В обґрунтування поданої скарги засуджений зазначав, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст..370 КПК України, оскільки згідно ст..537, 539 КПК України не визначено яким саме судом розглядається питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відповідно до ст..80 КК України місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання чи судом який ухвалив вирок.

Вказував, що у 2012 році під час зміни КПК України апеляційні суди втратили свої повноваження як суди першої інстанції, тому його належним чином оформлене клопотання було направлено до належного суду за місцем вчинення злочину.

Зазначав, що посилання суду першої інстанції на те, що його клопотання подане з порушенням територіальної юрисдикції є необґрунтованим з тих підстав, що питання підсудності вирішується до початку розгляду по суті.

Вказував, що клопотання з яким він звернувся до належного суду відповідно до положень ст..80 КК України стосується права на свободу та особисту недоторканість, які не можуть бути обмежені без належного рішення суду, тому постановивши ухвалу про повернення його клопотання суд першої інстанції порушив його право на судовий захист та свободу і особисту недоторканість, які згідно ст..29, 64 Конституції України не можуть бути обмежені.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану засудженим апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, думку прокурора, який частково підтримав подані апеляційні скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, повертаючи засудженому його клопотання, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримано не було.

Так, статтею 537 КПК України встановлено перелік питань, що виникають під час виконання вироків, які суд має право вирішувати, зокрема, до них відноситься і вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, врегульований статтею 539 КПК України.

При цьому, чинний КПК України не передбачає права суду на повернення клопотання, поданого в порядку статей 537, 539 КПК України.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_8 звернувся до Сумського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування строків давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі.

За наслідками розгляду поданого засудженим клопотання, суд повинен був прийняти рішення про його задоволення або про відмову у його задоволенні, однак, в порушення вищезазначених вимог закону, повернув клопотання засудженому з тих підстав, що вирішення клопотання засудженого ОСОБА_8 не відноситься до компетенції Сумського районного суду Сумської області.

Оскільки КПК України не передбачено можливості повернення клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у тому числі і після початку розгляду їх по суті, то суд першої інстанції, повернувши клопотання засудженому, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб визначений процесуальним законом, явно вийшов за межі своїх дискредиційних повноважень, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Вказані обставини свідчать про те, що оскаржувана ухвала суду не ґрунтується на нормах чинного законодавства, постановлена з істотним порушення вимог кримінального процесуального законодавства, про що вірно вказує в своїй апеляційній скарзі прокурор, а тому, підлягає скасуванню, відповідно до ч. 1 ст.412 КПК України, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд в суді першої інстанції, зокрема якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої ст.412 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Сумського районного суду Сумської області від 10.08.2021 року винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду, що узгоджується з положеннями п.6 ч.1 ст.407 КПК України, а відповідно апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_8 , який просив скасувати ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 10.08.2021 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог законодавства та винести нову ухвалу, якою застосувати до нього положення п.5 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Апеляційного суду Сумської області від 14.06.2007 року, яким його засуджено до довічного позбавлення волі та вирішити питання про безумовне звільнення його з-під варти; якщо суд не визнає за можливе застосувати до нього давність виконання обвинувального вироку, постановити ухвалу, якою замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі відповідно до вимог речення другого ч.5 ст.80 КК України, то з урахуванням того, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, то його клопотання, яке було судом повернуто, підлягає розгляду по суті при новому судовому розгляді.

Керуючись ст. 404; 405; 407;412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора та засудженого ОСОБА_8 зі змінами та доповненнями задовольнити.

Ухвалу судді Сумського районного суду Сумської області від 10 серпня 2021 року, якою клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 про застосування строків давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі повернуто ОСОБА_8 , скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4