Справа № 197/950/23
У Х В А Л А

про запобіжний захід

10 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000159 від 10.05.2023 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 9, п. 13, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 357 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строків тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики вчинення нових злочинів, переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 поклалися на розсуд суду при вирішення даного клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурором у клопотанні наведені відомості, що дають підстави обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких, тяжких та нетяжкого кримінальних правопорушень, проти життя та здоров`я особи, проти власності. ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків не має, до затримання не працював.

У клопотанні прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором доведено про те, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст.177 КПК України, суд зазначає, що з врахуванням особи обвинуваченого, якому інкримінується скоєння злочинів щодо особи похилого віку, в тому числі особливо тяжких та з урахуванням способу вчинення насильницьких вказують, що обвинувачений з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, а тому наявний ризик переховування, та продовження злочинну діяльність а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , про які вказано вище, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

У даному випадку суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи особистості, та має усунути загрози скоєння нових злочинів та ризик переховування від суду (відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерел доходу).

На підставі вказаного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08.10.2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а особою, що утримується під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3