УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 757/25769/22-к

провадження № 51-4920ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року та ухвалу судді Київського апеляційного суду від 12 травня 2023 року про повернення його апеляційної скарги.

Суть питання

Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року повернуто ОСОБА_4 його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 оскаржив його до апеляційного суду.

Суддя Київського апеляційного суду від 12 травня 2023 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_4 , оскільки вона складена іноземною мовою.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вищевказані рішення судів попередніх інстанцій.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до ч. 1 ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

За змістом статей 310, 424 КПК України, сама по собі ухвала слідчого судді місцевого суду касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, отже, доводи касаційної скарги щодо незаконності вказаного судового рішення Верховний Суд не розглядає.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Як слідує з оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року, яку виклав іноземною мовою.

Апеляційний суд, отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_4 , постановив ухвалу про повернення його апеляційної скарги. Своє рішення мотивував тим, що апеляційна скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову, що дає можливість зрозуміти її зміст.

З таким рішенням апеляційного суду погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.

Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Так, відповідно до висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21), апеляційні та касаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.

Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, положень ст. 396 КПК України і визначитися щодо прийняття скарги до провадження, а викладення скарги іноземною мовою є перешкодою у виконанні цих обов`язків.

Тому, отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_4 , складену іноземною мовою, апеляційний суд дійшов правильного висновку про її повернення.

При цьому є необґрунтованими доводи ОСОБА_4 про обов`язок апеляційного суду щодо самостійного залучення собі перекладача для перекладу апеляційної скарги, яка надійшла на розгляд і яку викладено іноземною мовою.

Право осіб на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють, є беззаперечним і воно кореспондує обов`язку слідчого судді та суду забезпечити реалізацію такого права, у тому числі за необхідності скористатися послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України, що визначено у ч. 3 ст. 29 КПК України.

Така реалізація відбувається шляхом залучення перекладача на стадії досудового слідства за рішенням слідчого, прокурора чи слідчого судді, а на стадії судового провадження - суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій.

Залучений у провадженні перекладач має виконувати всі свої обов`язки, визначені ч. 2 ст. 68 КПК України, зокрема і здійснювати повний і правильний переклад пояснень, показань або документів, які надаються підозрюваним, обвинуваченим, засудженим чи іншими учасниками провадження.

Відповідно, реалізуючи своє право на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою володіють, а також право на судовий контроль на стадії досудового слідства, чи на оскарження судових рішень в апеляційній (касаційній) інстанції підозрюваний, обвинувачений, засуджений чи інші учасники провадження, які в установленому законом порядку були забезпечені послугами перекладача, вправі звертатися до нього по допомогу для перекладу документів, які готуються на розгляд слідчого судді або суду за результатами якого може бути розпочато розгляд скарги, у тому числі ухвалено рішення про відкриття апеляційного чи касаційного провадження.

До того ж до прийняття скарги до розгляду слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень Конституції України (ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92), КПК України, законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (ст. 12), «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (ст. 1, ч. 6 ст. 13, частин 1, 2 ст. 14), документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль на стадії досудового розслідування, розгляд апеляційної скарги в порядку статей 422, 422-1 КПК України або вирішується питання про відкриття апеляційного (касаційного) провадження мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Відповідно ж до процесуального законодавства суд позбавлений можливості розглянути питання про участь перекладача у провадженні до відкриття апеляційного провадження або до призначення судового засідання щодо розгляду скарги, яку належить розглядати у порядку статей 422, 422-1 КПК України.

Законність повернення апеляційної скарги, крім вищезазначеного, визначається ще й тим, що положеннями ч. 2 ст. 422 та ст. 422-1 КПК України не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих у порядку статей 422, 422-1 КПК України без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, а тому положення ст. 398, частин 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 399 цього Кодексу не можуть бути застосовані до таких апеляційних скарг.

Водночас викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із підстав, передбачених пунктами 2-4 ч. 3 ст. 399 КПК України, що узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленою у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496кмо18).

Крім того, Верховний Суд зауважує на тому, що ОСОБА_4 разом із касаційною скаргою надав довіреність, з якої слідує, що він володіє українською мовою.

Таким чином, суддя апеляційного суду правильно повернув складену іноземною мовою апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, Судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Оскільки із касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року та ухвалу судді Київського апеляційного суду від 12 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3