Провадження № 1-кс/761/7681/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника начальника 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майора юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором ОСОБА_4 , внесеного у кримінальному провадженні № 0000397 від 29.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.111-1, ч. 2 ст.111, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст.435-1 КК України, про проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , внесеного у кримінальному провадженні № 0000397 від 29.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.111-1, ч. 2 ст.111, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст.435-1 КК України, про проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000397 від 29.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.111-1, ч. 2 ст.111, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст.435-1 КК України.

Як вбачається з клопотання, встановлено, що у період з 15.03.2022 до теперішнього часу, невстановленими на цей час слідством особами - громадянами України та російської федерації здійснюється інформаційна діяльність в мережі Інтернет у співпраці з державою-агресором, спрямована на підтримку російської федерації, її окупаційних адміністрацій та збройних формувань на тимчасово окупованих територіях України, а також уникнення останньою відповідальності за збройну агресію проти України.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання доручення слідчого за вих.№76/14/90 - 2611 від 29.12.2022, наданого в межах кримінального провадження №0000397 від 29.03.2022, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2, КК України, 1 відділом управління «Н» ДЗНД СБ України встановлений громадянин України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який, в соціальній мережі «Вконтакті» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює антиукраїнську пропаганду на користь окупаційних військ російської федерації.

Зокрема, вказана особа використовуючи профіль соціальної мережі із ідентифікаційною ознакою « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 на постійній основі публікує та здійснює репости сюжетів, статей, авторських дописів, які підготовлені російськими ЗМІ, блогерами, громадськими діячами для виправдовування бойових дій зс рф проти України, глорифікації російських військових та псевдоутворень «днр» та «лнр», а також приниження честі та гідності вищого керівництва України та військовослужбовців ЗСУ, які боронять територіальну цілісність України від російських окупаційних військ.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання предметів та документів, які містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, можуть бути знищені з метою укриття слідів злочину, слідчий просить суд надати дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні заступник начальника 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майор юстиції ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення слідчого, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання з огляду на таке.

За умовами ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За умовами ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим не доведено, що особа, вказана в клопотанні, причетна до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки, з долучених до матеріалів клопотання протоколів оглядів від 23.01.2023 та 27.01.2023 неможливо встановити, що ОСОБА_5 є тією ж самою особою, вказаною у соціальній мережі із ідентифікаційною ознакою « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3

Крім цього, звертаючись до суду, слідчим не доведено, що відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування, адже в порушення п. 7 ч. 3 ст. 234 КПК України, не вказано індивідуальних або родових ознак речей та документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КПК України, ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Так, Європейський Суд з Прав Людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 07 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст.6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформацію щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Як вбачається з клопотання, слідчим наведено широкий перелік речей та документів, які підлягають вилученню, що на переконання слідчого судді вказує, що органом досудового розслідування не конкретизовано речі та документи, які підлягають відшуканню під час проведення обшуку.

Отже, у разі задоволення клопотання у повному обсязі, слідчий буде наділений більш широкими повноваженнями, а тому обшук не буде пропорційним його меті.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В пункті 72 рішення Європейського суду «Ратушна проти України», зазначено, що коли держави вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як обшуки житлових приміщень, з метою отримання доказів факту вчинення правопорушень, Суд буде оцінювати, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та чи було дотримано принцип пропорційності. Суд також буде вивчати наявність у національному законодавстві ефективних гарантій від зловживань та свавілля та перевіряти, як ці гарантії працюють в окремому випадку, який розглядається. Критерії, які слід брати до уваги в цьому контексті (але не обмежуватись ними), - це спосіб та обставини, за яких було ухвалено постанову про проведення обшуку, інші докази, доступні на той час, а також зміст та обсяг постанови. При цьому особлива увага має приділятись гарантіям, застосованим з метою обмежити розумними рамками вплив цього заходу (див. вищезазначене рішення у справі «Бак проти Німеччини» (Buck у. Germany), пункти 44-45).

Так, слідчий суддя не знаходить підстав вважати, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи, оскільки, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а подане клопотання ґрунтується лише на оперативній інформації.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що правових підстав для проведення обшуку на даний час немає.

Керуючись, ст. 8, 13, 132, 234 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майора юстиції ОСОБА_3 , погодженого прокурором ОСОБА_4 , внесеного у кримінальному провадженні № 0000397 від 29.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.111-1, ч. 2 ст.111, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст.435-1 КК України, про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя