СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1313/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за № 0002167, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04.06.2023, приблизно о 18.50 годині, перебуваючи у приміщенні кафе, де працював продавцем, що розташоване по АДРЕСА_2 та, відчуваючи потребу в покращенні свого матеріального становища, керуючись корисливим мотивом, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане з таємним викраденням чужого майна, яке знаходиться в приміщенні вказаного кафе.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президентом України було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні декілька разів продовжувався, зокрема, відповідно до Закону №2915-ІХ воєнний стан в Украні було продовжено з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 04.06.2023, приблизно о 19 годині 00 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи перебувати в приміщенні кафе, що розташоване по вул. Зодчих, 18-Г, в м. Києві, діючи умисно пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілій, таємно викрав з приміщення вказаного кафе чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме:

- моноблок марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, s/n YJ00FM14, МО: YJN0S85100AX, 19.5" LED panel, в комплекті із: зарядним пристроєм «Lenovo», чорного кольору, Моdel: «АDР-45TD», штрих-код 8SSА10J20160D1SG85А0DPS, USB клавіатурою марки «Lenovo», чорного кольору, р/n: SD50L21369, s/n 71129073, оптичною комп`ютерною мишкою марки «Lenovo», чорного кольору, PN: SМ50L21556, s/n 005С2М5, вартістю згідно висновка експерта судово- товарознавчої експертизи № 2887- 7631 гривня;

-маршрутизатор ТР-Link, модель Archer С20, сіро-синього кольору, вартістю згідно висновка експерта судово- товарознавчої експертизи № 2887- 1002 гривні 84 копійки, а всього майна на загальну суму 8633 гривні 84 копійки.

Заволодівши в такій спосіб чужим майном, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8633 гривні 84 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 , здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснив, що працював продавцем у ФОП ОСОБА_5 за усною домовленістю у кафе. За цією домовленістю він мав отримувати заробітну плату щотижня, однак з 05.05.2023 по 04.06.2023 вона жодного разу йому не платила. Після чергової розмови з приводу заробітної плати, 04.06.2023 після роботи він узяв на робочому місці моноблок, з зарядним пристроєм, клавіатуру, мишку та маршрутизатор, які належали потерпілій, поклав до пакета та забрав із собою, тим самим заволодівши вказаним майном.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та визначити йому іспитовий строк.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання своєї вини, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне. Також, як пом`якшуючу обставину суд визначає те, що майнової шкоди внаслідок злочину потерпілій завдано не було, оскільки усе майно віднайдено та зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, а також враховує, що врезультаті кримінального правопорушення потеріпілій не завдано майнової шкоди, оскільки усе майно віднайдено та збережено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зважаючи на те, що існують обставини, які пом`якшують покарання та відсутні обставини, які його обтяжують, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надійшло.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 /один/ рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази:

- моноблок марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, s/n YJ00FM14, МО: YJN0S85100AX, 19.5" LED panel, в комплекті із: зарядним пристроєм «Lenovo», чорного кольору, Моdel: «АDР-45TD», штрих-код 8SSА10J20160D1SG85А0DPS, USB клавіатурою марки «Lenovo», чорного кольору, р/n: SD50L21369, s/n 71129073, оптичною комп`ютерною мишкою марки «Lenovo», чорного кольору, PN: SМ50L21556, s/n 005С2М5, маршрутизатор ТР-Link, модель Archer С20, сіро-синього кольору - поміщені на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, згідно квитанції 4125 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 грн. та витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні сумі 1912 гривень, а всього 2212 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави.

Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, та надіслати потерпілій.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1