Справа № 461/5649/22
Провадження № 1-кс/461/4227/23
УХВАЛА

про арешт майна

04.08.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

03.08.2023 заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи на: частку у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр», , юридична адреса: Львівська область, м. Трускавець, вул. Роксолани 6, а саме на частку 49 % у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр» , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номінальна вартість частки - 5 878 530 грн. Арештоване майно просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та на умовах визначених ст. ст. 19, 21, 21-1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000141 від 15.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група суб`єктів господарювання здійснюють фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, а також група резидентів юридичних осіб, засновниками або бенефіціарними власниками, яких є громадяни та юридичні особи російської федерації та республіки білорусь, здійснюють господарську діяльність на території України з метою фінансування збройної агресії російської федерації проти України.

Встановлено, що 03 березня 2022 року Верховною Радою України, з урахуванням Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, прийнято Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» (далі - Закон), який визначає правові засади примусового вилучення з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) об`єктів права власності російської федерації як держави, яка почала повномасштабну війну проти України, та її резидентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону російська федерація - держава, яка рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року визнана державою-агресором і здійснює збройну агресію проти України; резиденти - юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є російська федерація та/або у яких російська федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є російська федерація та/або у яких російська федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, отримано інформацію щодо можливих фактів фінансування та сприяння нарощенню військового потенціалу рф та матеріальному забезпеченню військових дій на території України з боку громадянина, який має подвійне громадянство росії та Республіки Кіпру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 від 20.09.2004 р., НОМЕР_4 , паспорт рф НОМЕР_5 від 05.04.2002 р., ІПН рф НОМЕР_6 .

Встановлено, що ОСОБА_4 , серед інших підприємств на території України, являється кінцевим бенефіціарним власником ТзОВ «Маріот Медікал Центр» , юридична адреса: Львівська область, м. Трускавець, вул. Роксолани 6, дата заснування: 03.11.2001, розмір статутного капіталу 11 927 000,00 грн., вид діяльності готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.

Крім цього, встановлено, що на тимчасово окупованій території України, а саме в АР Крим, здійснює свою діяльність готель ООО «РЦ «Мариот» ОГРН 104, ИНН и КППІ 910901001, зареєстрований 23.08.2002, основний вид діяльності: надання інших місць для тимчасового проживання (юридична адреса: АДРЕСА_3 ), керівник - ОСОБА_5 , кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_4 .

Так, ООО «РЦ «Мариот» здійснює свою діяльність на шкоду державній безпеці Україні та фінансує державу-агресора, а саме надаючи свої послуги та сплачуючи податки до місцевого бюджету АР Крим. При цьому, ООО «РЦ «Мариот» у 2016 році надавав свої послуги (за контрактом N 016000384) щодо проживання воєнізованим формуванням ФГБУ ВЦЭРМ им. А.М. Никифорова МЧС росии (юридична адреса: г. Санкт-Петербург, ОГРН 922, ИНН , КПП 780201001, ОКПО 20507511).

На цей час ООО «РЦ «Мариот» надалі здійснює свою фінансово-господарську діяльність, з надання послуг проживання.

Крім того, ОСОБА_4 одночасно є ФОПом в росії (здійснює діяльність за ІПН НОМЕР_6 ) та є засновником і директором в підприємствах на окупованій територіях, а саме: ООО «Югстройбюро» основний вид діяльності: будівництво житлових та нежитлових будівель, дата заснування 05.02.2016, ОГРН 473, ИНН и КШТ 910901001, директор ОСОБА_6 , засновник ОСОБА_7 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , на 05.04.2023, підприємство працює; ООО «ЕИ ВИ КорпорейтСервайсес», юридична адреса: м. москва, вул. Толбухіна, буд.13, корп.2, дата заснування 22.06.2006, ліквідовано 17.11.2014.

Однак, згідно відомостей з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також реєстраційної справи ТзОВ «Маріот Медікал Центр», встановлено, що одним серед засновників ТзОВ «Маріот Медікал Центр» ( юридична адреса: Львівська область, м. Трускавець, вул.Роксолани 6) є громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має подвійне громадянство - росії та Республіки Кіпр, а також посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_7 від 20.09.2004, який володіє часткою в статутному капіталі, в розмірі - 5 878 530, 00 грн., що становить 49%.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) юридичної особи ТзОВ «Маріот Медікал Центр» є: ОСОБА_4 , громадянин рф та Республіки Кіпр - кінцевий бенефіціар, засновник, розмір частки становить 49% - 5 878 530 грн; ОСОБА_8 , громадянка України засновник, розмір частки становить 17% (2 039 490 грн); ОСОБА_9 , громадянка України засновник, розмір частки становить 17% (2 039 490 грн); ОСОБА_10 , громадянка України - засновник, розмір частки становить 17% (2 039 490 грн).

З метою приховування громадянства рф та уникнення арешту майна, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав громадянство Республіки Кіпр, однак згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, на запит слідчого, встановлено, що громадянину російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20.09.2004 ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області було надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» (як особі, яка перебуває у шлюбі з громадянкою України понад два роки) та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_7 від 20.09.2004.

Станом на 06.07.2023 рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання не приймалось.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 у вересні 2021 року виїхав за межі України через пункт пропуску «Бориспіль».

Отже, ОСОБА_4 отримуючи дивіденди від прибутку діяльності ТзОВ «Маріот Медікал Центр» та в подальшому сплачуючи податки в країні агресора, здійснює фінансування діяльність суб`єктів господарювання рф, що в подальшому забезпечує фінансування та сприяння нарощенню військового потенціалу рф та матеріальному забезпеченню військових дій на території України з метою захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Відтак, є підстави вважати, що діяльність ТзОВ «Маріот Медікал Центр» () на цей час може бути спрямована на заподіяння шкоди обороноздатності та економічній безпеці України, а також на надання допомоги російській федерації у проведенні підривної діяльності України.

З огляду на зміст ст. 98 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що ОСОБА_4 , громадянин рф та Республіки Кіпр є кінцевим бенефіціаром, засновником юридичної особи ТзОВ «Маріот Медікал Центр» та має прямий вплив на управління вказаною юридичною особою, отже частка ОСОБА_4 у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр» є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, що є підставою згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України для накладення арешту.

У зв`язку із викладеним, 28.07.2023 частка ОСОБА_4 у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр» , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000141 від 15.07.2022.

В той же час, санкція ч. 3 ст. 110-2 КК України, передбачає позбавленням волі на строк від шести до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також недопущення втрати речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, сторона обвинувачення приходить до висновку, що заборона розпоряджатися ним (зміна права власності, перереєстрація, тощо), не забезпечить недопущення незаконного використання майна, визнаного речовими доказами, та спрямування одержаних доходів на заподіяння шкоди обороноздатності та економічній безпеці України, а також на надання допомоги російській федерації у проведенні підривної діяльності проти України. Тобто, необхідним та достатнім для запобігання вказаним ризикам є визначення виду обмеження у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися майном.

Дане клопотання просить розглядати без повідомлення володільців майна, оскільки розгляд клопотання в їх присутності може призвести до негативних наслідків у вигляді передачі третім особам майна, отриманого злочинним шляхом, тобто, втрати доказів, що також унеможливить спеціальну конфіскацію

До того ж, враховуючи, що вказане майно має значну вартість, що перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, має суттєве значення для функціонування економіки держави в умовах воєнного стану, просить передати вказане майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним.

До судового засідання прокурором подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі, повідомив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить таке задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд даного клопотання без виклику власника майна, - з метою забезпечення арешту майна, а також у відсутності прокурора.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 15.07.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні, отримано інформацію щодо можливих фактів фінансування та сприяння нарощенню військового потенціалу рф та матеріальному забезпеченню військових дій на території України з боку громадянина, який має подвійне громадянство росії та Республіки Кіпру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 від 20.09.2004 р., НОМЕР_4 , паспорт рф НОМЕР_5 від 05.04.2002 р., ІПН рф НОМЕР_6 .

Встановлено, що ОСОБА_4 являється кінцевим бенефіціарним власником ТзОВ «Маріот Медікал Центр» , юридична адреса: Львівська область, м. Трускавець, вул. Роксолани 6, дата заснування: 03.11.2001, розмір статутного капіталу 11 927 000,00 грн., вид діяльності: діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.

Крім цього, встановлено, що на тимчасово окупованій території України, а саме в АР Крим, здійснює свою діяльність готель ООО «РЦ «Мариот» ОГРН 104, ИНН и КППІ 910901001, зареєстрований 23.08.2002, основний вид діяльності: надання інших місць для тимчасового проживання (юридична адреса: АДРЕСА_3 ), керівник - ОСОБА_5 , кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_4 .

Так, ООО «РЦ «Мариот» здійснює свою діяльність на шкоду державній безпеці Україні та фінансує державу-агресора, а саме надаючи свої послуги та сплачуючи податки до місцевого бюджету АР Крим.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 одночасно є ФОПом в росії (здійснює діяльність за ІПН НОМЕР_6 ) та є засновником і директором в підприємствах на окупованій територіях, а саме: ООО «Югстройбюро» основний вид діяльності: будівництво житлових та нежитлових будівель, дата заснування 05.02.2016, ОГРН 473, ИНН и КШТ 910901001, директор ОСОБА_6 , засновник ОСОБА_7 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , на 05.04.2023, підприємство працює; ООО «ЕИ ВИ КорпорейтСервайсес», юридична адреса: м. москва, вул. Толбухіна, буд.13, корп.2, дата заснування 22.06.2006, ліквідовано 17.11.2014.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.07.2023 вбачається, що засновниками (учасниками) юридичної особи ТзОВ «Маріот Медікал Центр» є: ОСОБА_4 , громадянин рф та Республіки Кіпр - кінцевий бенефіціар, засновник, розмір частки становить 49% - 5 878 530 грн; ОСОБА_8 , громадянка України засновник, розмір частки становить 17% (2 039 490 грн); ОСОБА_9 , громадянка України засновник, розмір частки становить 17% (2 039 490 грн); ОСОБА_10 , громадянка України - засновник, розмір частки становить 17% (2 039 490 грн).

Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, на запит слідчого, встановлено, що громадянину російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20.09.2004 ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області було надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» (як особі, яка перебуває у шлюбі з громадянкою України понад два роки) та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_7 від 20.09.2004. Станом на 06.07.2023 рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання не приймалось.

Згідно повідомлення начальника Дрогобицького РВ УСБ України ОСОБА_11 від 05.05.2023 встановлено, що ОСОБА_4 у вересні 2021 року виїхав за межі України через пункт пропуску «Бориспіль».

Отже, ОСОБА_4 отримуючи дивіденди від прибутку діяльності ТзОВ «Маріот Медікал Центр» та в подальшому сплачуючи податки в країні агресора, здійснює фінансування діяльність суб`єктів господарювання рф, що в подальшому забезпечує фінансування та сприяння нарощенню військового потенціалу рф та матеріальному забезпеченню військових дій на території України з метою захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Відтак, є підстави вважати, що діяльність ТзОВ «Маріот Медікал Центр» () на цей час може бути спрямована на заподіяння шкоди обороноздатності та економічній безпеці України, а також на надання допомоги російській федерації у проведенні підривної діяльності України.

Постановою слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_12 від 28.07.2023 частку 49 % у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр» , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номінальна вартість частки - 5 878 530 грн. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000141 від 15.07.2022.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні жодній особі не вручалось.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 2 ч. 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 3 ч. 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч. 10 ст. 170 КПК, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає до задоволення, оскільки вказане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використано як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім цього, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випаду відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.

Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.

До того ж, слідчий суддя зазначає, що вартість частки статутного капіталу, на яку слідчий просить накласти арешт становить 5 878 530 грн.

Так, згідно з абзацом 7 частини 6 статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом 7 частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом 7 частини 6 цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі Закон) передбачено, що Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

У п. 4 ч.1 ст. 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію організації здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами.

Згідно абз. 4 ч.1 ст. 1 Закону управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

У своєму клопотанні прокурор зазначає, що необхідність передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів зумовлюється тим, що вказане майно має суттєве значення для функціонування економіки держави в умовах воєнного стану, з метою забезпечення його збереження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки вищевказана частка у статутному капіталі є речовим доказом у кримінальному провадженні, а її сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, зазначене майно може бути передане в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, так як це не завдасть шкоди кримінальному провадженню, а навпаки забезпечить досягнення завдань кримінального провадження, сприятиме збереженню речових доказів, убезпечить від прямого чи опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно.

Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на частку у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр», , юридична адреса: Львівська область, м. Трускавець, вул. Роксолани 6, а саме на частку 49 % у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр», , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номінальна вартість частки - 5 878 530 грн.

Частку 49 % у статутному капіталі (корпоративні права) ТзОВ «Маріот Медікал Центр», , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номінальна вартість частки - 5 878 530 грн. - передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління майном, корпоративними правами та статутним капіталом в порядку та на умовах передбачених ст.ст. 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене майно, окрім як за заявами правоохоронних органів, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а також на виконання договорів управління укладеними з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконання ухвали покласти на заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третім особам, які були присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складено 07.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1