Справа № 645/1623/23
Провадження № 1-кс/645/995/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі слідчого судді ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурората та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

04 вересня 2023 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просить суд:

- зобов`язати керівника або його перших заступників Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова відповідно до вимог ч. 6 ст. 36 та ст. 220 КПК України розглянути клопотання № 8012-23 від 23.08.2023р. за його участю;

- зобов`язати керівника або його перших заступників Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова відповідно до вимог ч. 6 ст. 36 та ст. 220 КПК України розглянути клопотання № 8012-23 від 23.08.2023р. ;

- зобов`язати керівника або його перших заступників Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова відповідно до вимог ч. 6 ст. 36 та ст. 220 КПК України розглянути клопотання № 8012-23 від 23.08.2023р. скасувати постанову на підставі якої матеріали кримінального провадження були передані до ДБР;

- визнати бездіяльність керівника або його заступників Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова неправомірною.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить суд зобов`язати керівника або його перших заступників Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова відповідно до вимог ч. 6 ст. 36 та ст. 220 КПК України розглянути клопотання № 8012-23 від 23.08.2023р. скасувати постанову на підставі якої матеріали кримінального провадження були передані до ДБР;

Зазначені в такій редакції вимоги особи, яка подала скаргу, в частині скасування постанови на підставі якої матеріали кримінального провадження були передані до ДБР - не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, в якій зазначено вичерпний перелік бездіяльності та рішень слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Крім того, як вбачається з положень ч. 5 ст. 218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, в частині вимог про скасування постанови на підставі якої матеріали кримінального провадження були передані до ДБР - відмовити.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, її право на звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1