УХВАЛА

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 761/23455/22

провадження № 51-3675 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 листопада 2022 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 9 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року,

встановив:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушила питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Що стосується оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 листопада 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 9 березня 2023 року, то за змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 КПК касаційний суд не здійснює перевірку законності, вмотивованості та обґрунтованості рішень слідчих суддів прийнятих з питань, віднесених законодавцем до їх компетенції, а також не є предметом касаційного перегляду рішення апеляційних судів, постановлені за результатами розгляду скарг на рішення слідчих суддів, які є остаточними з цих питань.

Таким чином, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 листопада 2022 року та ухвала Київського апеляційного суду від 9 березня 2023 року не можуть бути предметом касаційного оскарження, а тому у відкритті провадження в цій частині необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

В частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність залишення касаційної скарги без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5. ч. 2 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Вказаних приписів кримінального процесуального закону ОСОБА_4 належним чином не виконала.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Ставлячи вимогу про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, якою було задоволено заяву ОСОБА_4 і виправлено описку в ухвалі Київського апеляційного суду від 9 березня 2023 року, ОСОБА_4 не наводить доводи щодо необхідності скасування зазначеного судового рішення, не зазначає порушення, які вплинули на законність та обґрунтованість рішення суду та були б безумовною підставою для скасування зазначеного судового рішення, та не вказує, яким чином вказане судове рішення перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити чіткі вимоги до суду касаційної інстанції, викладені у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Натомість, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 листопада 2022 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 9 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року скасувати, зобов`язати співробітника Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та притягти зазначеного в касаційній скарзі співробітника Офісу Генерального прокурора до відповідальності згідно з чинним законодавством, а відтак зазначена вимога не відповідає положенням ст. 436 КПК.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції встановити позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 424, ч. 2 ст. 428, ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 листопада 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 9 березня 2023 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3