УХВАЛА

13 червня 2023 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 , -

В с т а н о в и в:

Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженні №0007801 від 23.11.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 366 КК України, подав заяву про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 покликаючись на наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

Окрім того, прокурор вказує, що згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI з`їзду суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 із 2020 року перебуває на розгляді у провадженні судді ОСОБА_4 , проте підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні не завершено. Таким чином прокурор вважає, що суддею Рівненського міського суду ОСОБА_4 свідомо затягується судовий розгляд кримінального провадження, що сприяє уникненню винних осіб від відповідальності та порушенню прав потерпілих на судовий захист їх прав.

Дослідивши заяву прокурора про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_4 , подані письмові заяви інших учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0007801 від 23.11.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_1 було розглянуто ряд клопотань слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , продовження строку досудового розслідування.

Статтею 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Зазначена правова норма заборона повторної участі судді у кримінальному провадженні спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості судді, пов`язаним з тим, що під час своєї попередньої участі у кримінальному провадженні він прямо чи побічно висловив свою позицію щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого (засудженого, виправданого) у вчиненні кримінального правопорушення.

Закон визначає, що будь-яка участь судді у кримінальному провадженні під час досудового розслідування виключає його участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім прямо передбачених законом виключень. Наведена норма закону не передбачає будь-якого розширеного тлумачення. Той факт, що колегія суддів апеляційного суду скасувала ухвалу слідчого судді виключно з процесуальних підстав, не може вважатися підставою для відступу від вимог закону, який не ставить недопустимість повторної участі судді в залежність від підстав прийняття судового рішення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду, викладеною у постановах від 18 лютого 2021 року (справа № 127/17123/19, провадження № 51-3517км20), від 30 червня 2022 року (справа № 679/999/18, провадження № 51-4531км21) та інших.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 цієї Конвенції, про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

З урахуванням наведеного, виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 04.11.1950, ст. 76 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість прийняття повторної участі судді Рівненського міського суду ОСОБА_1 при розгляді заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_4 ..

Керуючись ст. ст. 75, 80 - 82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0007801 від 23.11.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 366 КК України передати для розгляду іншому судді Рівненського міського суду Рівненської області в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1