Справа № 489/2570/23
Провадження № 1-кп/489/799/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

31 травня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000050 від 15.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту - ОСОБА_2 у невстановлений час та у невстановленому місці незаконно придбав у невстановленої особи психотропну речовину, обіг якої заборонений, PVP масою не менше 0,1490 грам та психотропну речовину, обіг якої заборонений, амфетамін, масою не менше 0,7057 грам, які почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

15.02.2023 близько 13:00 год. біля будинку № 19 по вул. Баштанській в м. Миколаєві ОСОБА_2 зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів в умовах воєнного стану. В ході встановлення анкетних даних останній повідомив, що має при собі психотропну речовину та добровільно видав працівникам поліції особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, PVP масою 0,1490 грам та психотропну речовину, обіг якої заборонений, амфетамін, масою 0,7057 грам, які незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 від 29.05.2023, складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000050 від 15.02.2023), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2022 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про кваліфікацію дій винного, суд повинен мати на увазі, що в тих випадках, коли вони були пов`язані з наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогами різних видів, розмір цих засобів (речовин) визначається виходячи з їх загальної кількості.

При цьому, ОСОБА_2 інкримінується придбання та зберігання двох різних видів психотропних речовин: PVP масою 0,1490 грам, та амфетамін, масою 0,7057 грам.

Відповідно до значень, наведених у таблиці невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженій Наказом МОЗ України від 01.08.2000 №188, кримінальна відповідальність за незаконне придбання та зберігання психотропної речовини PVP виникає при масі такої речовини від 0,15 грам. Натомість незважаючи на те, що маса вилученої у ОСОБА_2 психотропної речовини PVP становить 0,1490 грам, що є невеликим розміром, однак вказану психотропну речовину він зберігав одночасно із іншою психотропною речовиною амфетамін, масою 0,7057 грам, тому при вирішенні питання про кваліфікацію дій ОСОБА_2 розмір вказаних психотропних речовин відповідно до вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2022 визначається виходячи з їх загальної кількості, яка у сумі перевищує невеликі розміри психотропних речовин та не становить великих розмірів психотропних речовин, що, у свою чергу, свідчить про те, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Розглянувши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, вважається раніше не судимим, не працює, на лікуванні у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, не має негативної характеристики, визнання ним своєї вини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченого, який вважається не судимим, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, не має негативної характеристики та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також той факт, що в Україні введений воєнний стан, що покладає на жителів держави додаткові обмеження, тому зазначені обставини, які зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого, вказують на можливість встановлення однорічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_2 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 31 травня 2023 року.

Речові докази:

- флеш-накопичувач micro SD 32 GB з відеозаписом складання протоколу затримання ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- сейф-пакет ВУМ1006991 з об`єктами масами 0,1554 г об.№1 та 1,233 г об.№2 знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1