Справа № 136/654/23
провадження №1-кп/136/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 10.03.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Оратівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 27.09.2018 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.4 ст.70 ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 17.04.2020, невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці;

- 30.03.2023 Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.71, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, покарання не відбуте

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 27.09.2018 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та 17.04.2020 на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 09.04.2020 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 1 рік 2 місяці позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин. Так, 08.03.2023 близько 10 години, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , прийшли до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_7 , з метою привітати останню зі святом «8 березня». ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , зайшовши у будинок, привітали ОСОБА_7 зі святом та подарували квіти, після чого вони разом сіли за стіл аби відзначити дану подію та випити алкоголю. Під час застілля, в одній із кімнат будинку ОСОБА_8 випадково помітив, що біля телевізора на столі знаходяться якісь речі, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно та протиправно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022, з 25.05.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України №341/2022 від 22.05.2022, з 23.08.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022, з 21.11.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022, з 19.02.2023 на 90 діб на підставі Указу Президента України №58/2023 від 14.02.2023, під приводом увімкнення телевізора, з дозволу ОСОБА_7 , зайшов до житлової кімнати, де на столі біля телевізора помітив металевий ніж TM «Columbia» в чорному текстильному чохлі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно таємно викрав мисливський туристичний ніж TM «Columbia» моделі «NO:G56» з чохлом чорного кольору, вартість якого становить 744 грн. 02 коп., який сховав до внутрішньої кишені куртки, де після нетривалого застілля, спільно із ОСОБА_6 залишили місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 744 грн. 02 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 08.03.2023 близько 13 години, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_6 прийшли до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , з метою привітати останню зі святом «8 березня», де знаходився її знайомий ОСОБА_10 . ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , зайшовши у будинок, словесно привітав ОСОБА_9 зі святом, після чого ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_4 випити разом горілки. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв, сидячи за столом в одній із кімнат будинку, ОСОБА_4 помітив на столі гаманець, який належить ОСОБА_10 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення грошових коштів. В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно та протиправно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, в той час коли ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 перебували в іншій житловій кімнаті достовірно знаючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022, з 25.05.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України №341/2022 від 22.05.2022, з 23.08.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022, з 21.11.2022 на 90 діб на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022, з 19.02.2023 на 90 діб на підставі Указу Президента України №58/2023 від 14.02.2023, умисно таємно викрав з гаманця грошові кошти в сумі 700 грн., який лежав на столі, де він з ОСОБА_10 розпивали алкогольні напої, після чого разом із ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 700 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діянь, розкаявшись у вчиненому. Суду пояснив, що, дійсно, 08.03.2023 близько 10 години він із своєю співмешканкою ОСОБА_6 прийшли до її знайомої ОСОБА_7 , яка проживає в с. Росоша, точної адреси не пам`ятає, щоб привітати останню зі святом «8 березня». Вони зайшли до будинку ОСОБА_7 та сіли святкувати та вживати алкоголь. Під час застілля, в одній із кімнат будинку він помітив біля телевізора на столі якісь речі та вирішив їх викрасти. Під приводом увімкнення телевізора він зайшов до іншої кімнати, де на столі біля телевізора таємно викрав ніж «Columbia» скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає. Викрадене сховав до внутрішньої кишені куртки, а потім розпорядився ним на власний розсуд, а саме зберігав за місцем проживання, де ніж в подальшому був вилучений співробітниками поліції. Того ж дня близько 13 години він із співмешканкою ОСОБА_6 прийшли до будинку знайомої на ім`я ОСОБА_9 у с. Росоша, точної адреси не пам`ятає з метою привітати останню з 8 березня. Там знаходився раніше не знайомий йому чоловік. Привітавши словесно господарку дому, вони сіли святкувати та вживати алкоголь. В цей час на столі він помітив гаманець потерпілого ОСОБА_10 та вирішив викрасти з нього гроші. В подальшому він пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, адже ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в іншій кімнаті викрав з гаманця потерпілого гроші в сумі 700 грн., після чого разом із ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, гроші витратив на власні потреби. Те що він вчиняє злочини в умовах воєнного стану усвідомлював, у вчиненому розкаюється. Не заперечував, що вчинив злочини у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду кримінального провадження до суду не з`явились. Надали суду заяву, у якій просили розгляд справи проводити без їх участі, цивільні позови не заявляли, у вирішенні питання щодо виду та міри покарання покладаються на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, а також письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відсутності претензій з боку потерпілих, особи винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання, а також те що ОСОБА_4 був раніше засуджений, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив та, за досить короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про значну суспільну небезпеку обвинуваченого для суспільства та дає підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті КК України за якою інкриміновано його діяння.

Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.03.2023 ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст. 71, ч.3 ст.185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Покарання не відбуте.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вищевказані кримінальні правопорушення до постановлення вироку Іллінецьким районним судом Вінницької області від 30.03.2023, тому покарання слід призначити відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

30.03.2023 ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.05.2023. Тобто саме з цієї дати слід обраховувати строк попереднього ув`язнення. На день ухвалення даного вироку строк дії запобіжного заходу не закінчився. Тому враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до вступу даного вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою за період з 30.03.2023 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку день за день.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11-12, 50-51, 63, 65-67, 70, 72, ч.4 ст.185 КК, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.03.2023 у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, більш суворим, призначеним даним вироком призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 30.03.2023 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку день за день.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1233,08 (одна тисяча двісті тридцять три) грн. 08 коп. (висновок експерта №1633/23-21 від 20.03.2023 - 477,96 грн., висновок експерта №СЕ-19/102-23/5306-ХЗ від 20.03.2023 - 755,12 грн.)

Речовий доказ по справі - ніж торгової марки «Columbia» моделі «NO:G56» в текстильному чохлі чорного кольору, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до квитанції №53 - повернути власниці - потерпілій ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений на зазначене майно відповідно до ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 15.03.2023.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1