Справа № 639/2982/23
Провадження № 1-кп/639/402/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 20.01.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000083 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.01.2023 року приблизно о 19:18 год., керуючи технічно справним автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський шлях з боку вул. Дмитрівської в напрямку вул. Різдвяної м. Харкова.

Під час руху по вул. Полтавський шлях та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на перехресті з вул. Ярославською, ОСОБА_4 , діючи необережно, проявив неуважність, не зменшив швидкості руху, не зупинив автомобіль перед нерегульованим пішохідним переходом, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину вул. Полтавський шлях по пішохідному переходу, по дорожній розмітці «зебра», рухаючись зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/56-А/23 від 29.02.2023 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої і нижньої третини кісток правої гомілки із зсувом (перелому середньої третини і нижньої третини діалізу великогомілкової кістки, перелому середньої третини малогомілкової кістки), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/8485-ІТ від 11.05.2023 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, в якому просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, повним відшкодуванням спричиненої шкоди останньому та просив закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор також не заперечував проти заявленого клопотання, зазначив, що відповідно до ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що ним було вперше вчинено необережний тяжкий злочин, він примирився із потерпілим і повністю відшкодував йому спричинену шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтвердив суду, що він дійсно примирився з обвинуваченим ОСОБА_4 , він не має претензій до нього ані матеріального, ані морального характеру. Також просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Потерпілий відповідно до поданої заяви, примирився з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних чи моральних претензій та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся та примирився із потерпілим ОСОБА_6 , повністю відшкодував спричинену шкоду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, відповідно до вимог ст.46 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 3824 грн. слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0000083 від 20.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2023 року, яке було вилучено 19.01.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Ярославська.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий обвинуваченому ОСОБА_4 під збережувальну розписку, залишити останньому як законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1