Справа № 357/4755/23
У Х В А Л А

11.05.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальні акти в об`єднаних кримінальних провадженнях, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 від 01.03.2023 та № 0001168 від 09.03.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калуш Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.08.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки; 09.12.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 24.04.2018 за відбуттям строку покарання; 24.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 29.10.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнений 30.11.2022 за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

з укладеною 11.05.2023 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває угода про визнання винуватості від 11 травня 2023 року, укладена між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , в об`єднаних кримінальних провадженнях, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 від 01.03.2023 та № 0001168 від 09.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. Також сторони погодились на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування судом ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно з вказаною угодою при її укладенні прокурором враховано обставини, передбачені ст.67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також відсутність обставин, передбачених ст.66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 . При цьому, в угоді зазначено, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, щиро розкаявся.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження вказаної угоди, які вважали за необхідне затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання, дослідивши її, вважає, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити та продовжити судове провадження в загальному порядку, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 472 КПК України передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні її сторін, формулюванні підозри чи обвинувачення та його правової кваліфікації з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язків підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умов часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгодженого покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 цього Кодексу, наслідків невиконання угоди.

Як зазначено вище, в угоді про визнання винуватості серед інших обставин зазначається беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (обов`язкова складова змісту угоди), при цьому сторонами не зазначаються обставини, які пом`якшують покарання у відповідності до ч.ч.1,2 ст.66 КК України.

Крім того, умови угоди повинні відповідати інтересам суспільства. Кримінальне правопорушення є суспільно небезпечним діянням, за яке закон передбачає кримінальне покарання. Однак, у кримінальних провадженнях про певні кримінальні правопорушення законодавець дозволяє учасникам кримінально-правового конфлікту вирішити його шляхом укладення угоди. Учасники кримінального провадження укладають їх для забезпечення власних інтересів (прокурор з метою процесуальної економії; потерпілий - швидкого і повного відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обвинувачений - зменшення покарання). Якщо ці інтереси суперечать суспільним інтересам (наприклад, узгоджене сторонами покарання є суттєво заниженим порівняно з тим, що було б призначене обвинуваченому у разі доведення судового розгляду до завершення без укладення угоди), то у затвердженні угоди суд повинен відмовити.

Приписами ст. 470 КПК України закріплено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, зокрема узгоджене сторонами покарання, приймаючи до уваги форму та зміст висловленої обвинуваченим позиції щодо укладеної угоди, суд приходить до висновку, що прокурором під час її укладення не в повній мірі були враховані, як обставини, визначені у ст. 470 КПК України, так і істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідно ст.ст. 469 та 472 КПК України є однією із основних елементів (умов) угоди про визнання винуватості, тобто є такою, що складає її зміст та без неї неможливе затвердження відповідної угоди.

При цьому, узгоджене сторонами покарання повинно відповідати інтересам суспільства (п.2 ч.7 ст.474 КПК України).

За змістом статей 474 та 475 КПК України суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і може відмовити в затвердженні, зокрема і тоді, коли умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

В іншому випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Тобто, якщо хоча би один із елементів змісту угоди про визнання винуватості не відповідає вимогам КК та КПК України, суд зобов`язаний відмовити у затвердженні такої угоди.

За змістом ч. 7 ст. 474 КПК України угоду не може бути затверджено насамперед у випадку, якщо суд при її перевірці встановить невідповідність цієї угоди нормам матеріального та процесуального права.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що узгоджене сторонами покарання є поверхневим, формальним та таким, що не відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим в ст. 65 КК України.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до угоди обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 визначено рецидив злочинів.

Так, з матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 05.08.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки; 09.12.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 24.04.2018 за відбуттям строку покарання; 24.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 29.10.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнений 30.11.2022 за відбуттям строку покарання.

Санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Разом з цим, при узгодженні міри покарання для обвинуваченого сторонами визначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Отже, при визначенні міри покарання сторонами угоди не враховано підвищении? ступінь суспільної? небезпеки вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

З огляду на викладене, узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі з призначенням іспитового строку, явно не відповідає вимогам ст. 65 КК України, є занадто м`яким, чим суперечить інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченими, так і іншими особами. Застосування неадекватно м`якого покарання вочевидь породжуватиме в осіб, які вчиняють злочини про власності в умовах воєнного стану, уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, та відповідно збільшення викрадення майна фізичних та юридичних осіб.

За таких обставин, угода про визнання винуватості, укладена в рамках вказаних об`єднаних кримінальних проваджень, суперечить вимогам КПК України та закону, не відповідає інтересам суспільства, а тому згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України в її затвердженні належить відмовити та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 468-474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в затвердженні угоди від 11 травня 2023 року по розгляду обвинувальних актів в об`єднаних кримінальних провадженнях № № 0000999 від 01.03.2023 та № 0001168 від 09.03.2023 про визнання винуватості, укладеної між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Судове провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16 травня 2023 року о 09 год. 15 хв.

Суддя: ОСОБА_1