справа № 489/1623/23
провадження №1-кп/489/756/23
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

31 липня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження міста Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимий в останнє 21.11.2018 Миколаївським районним судом Миколаївської області, на підставі статті 81 КК України, звільненого умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 6 місяців 15 днів, відносно якого Васильківським ВП ГУНП в Київській області та ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області направлено до суду обвинувальні акти за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.4 ст.296 КК України та за ч.2 ст.125 КК України, відповідно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в присутності:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, який спливає 24.08.2023, так як ризики, які були підставою для його обрання і подальшого продовження переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Обвинувачений ніде не працює, немає постійного джерела доходів та ухилявся від органу досудового розслідування, а також немає стійких соціальних зв`язків. Обвинувачений особисто знайомий з свідками вчиненого ним кримінального правопорушення та йому достеменно відомо де вони проживають і їх місце роботи, а тому може вчиняти на них вплив. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень та має не погашені у встановленому законом строк судимості, що свідчить про стійку протиправну поведінку останнього.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували посилаючись на недоведеність заявлених ризиків, тривалість перебування обвинуваченого під вартою та наявність в нього міцних соціальних зв`язків. У зв`язку із цим, просили змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобовязання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання і подальшого продовження обвинуваченому запобіжного заходу, які свідчать про достатність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Ніде не працює, немає постійного джерела доходів та немає стійких соціальних зв`язків. Обвинувачений знайомий з свідками вчиненого ним кримінального правопорушення та йому відомо де вони проживають, їх місце роботи, а тому може вчиняти на них вплив. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень, при цьому маючи не погашені у встановленому законом строк судимості, що свідчить про стійку протиправну поведінку останнього. Також в даному кримінальному провадженні ухилявся від органу досудового розслідування, внаслідок чого перебував у розшуку.

За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, особу останнього, який неодноразово судимий та має непогашені судимості, суд вважає доведеним наявність вказаних прокурором ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.

Щодо доводів обвинуваченого про неотримання клопотання про продовження запобіжного заходу, суд до уваги їх не приймає, оскільки як зазначила прокурор копія клопотання завчасно була направлено в слідчий ізолятор для вручення обвинуваченому, та до суду.

У зв`язку із наведеним клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 28 вересня 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1