Справа № 646/4677/23
№ провадження 1-кп/646/576/2023
ВИРОК

іменем України

14.09.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000806 від 24.03.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкорва, громадянина України, освіта професійно-технічна, старшого солдата, гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальону в/ч НОМЕР_1 , одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період і проходячи її на посаді гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23.03.2023 року приблизно о 20 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, перебував за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїми співслужбовцями, які також мешкали за вказаною адресою, а саме з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час вечері, вживали алкогольні напої. Після вечері, військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пішли до кімнати відпочивати, а військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились сидіти на кухні та спілкуватись між собою. В ході розмови між військовослужбовцями ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з приводу виконання кожним із них своїх службових завдань. ОСОБА_5 дорікав ОСОБА_6 на всілякі ухилення від роботи, та не належне несення служби, на що останній активно заперечував.

Під час розвитку словесного конфлікту, 23.03.2023 року приблизно о 20 год. 30 хв. до будинку прийшов військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 водій - радіотелефоніст, солдат ОСОБА_9 , який мешкав у сусідньому будинку один та часто у вечорі приходив у гості, щоб поспілкуватись із своїми приятелями. Зайшовши до будинку ОСОБА_9 привітався із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та почувши словесну сварку, що супроводжувалася гучною розмовою і словесними образами, які висловлював ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_6 підійшов до них.

Намагаючись припинити словесний конфлікт та образи ОСОБА_6 , ОСОБА_9 зробив декілька зауважень ОСОБА_5 , з приводу того, що він себе дуже агресивно поводить, та запропонував йому заспокоїтись. Почувши це, ОСОБА_5 , на ґрунті, раптово виниклих неприязних відносин почав безпідставно кричати на ОСОБА_9 .

Побачивши такий агресивний настрій ОСОБА_9 правою рукою схопив за горло ОСОБА_10 , затиснувши його між кріслом та стіною та почав душити, стискаючи рукою горло, та позбавляючи останнього можливості дихати. Від сильного стискання горла рукою ОСОБА_5 почав задихатись. Саме в цей час не маючи іншої можливості, через обмежений вільний простір та фізичну перевагу ОСОБА_11 , з метою уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди своєму здоров`ю, ОСОБА_5 , вирішив скористатись ножом, який він постійно носив у кишені своїх брюк. Так, захищаючись від суспільно-небезпечного діяння з боку ОСОБА_9 , з метою самозахисту та подальшого припинення протиправних дій потерпілого, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, діючи умисно, з мотивів самозахисту усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 , діставши із правої кишені своїх брюк розкладний ніж, та тримаючи його у правій руці, наніс один удар у лівий бік грудної клітини. Від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_9 впав на підлогу, після чого ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії, та відкинув ніж в сторону.

В результаті отриманого удару ножом, спричиненого ОСОБА_5 , у потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23.08.2023 року № 12-14-134-Ч/23, мала місце проникаюча колота рана грудної клітини, яка супроводжувалась лівобічним гемопневмоторексом (наявність крові та повітря в лівій плевральній порожнині), та за ступенем тяжкості та критерієм розладу здоров`я кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі переищення меж необхідної оборони.

Під час досудового розслідування досягнуто угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

Від потерпілого ОСОБА_12 надійшла заява в якій зазначено, що у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України він надає згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , також потерпілий просив проводити підготовче судове засідання за його відсутності.

Згідно зазначеної угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 124 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ст. 124 КК України у виді арешту на строк 6 місяців у відповідності до положень ст. 60 КК України із відбуттям його на гауптвахті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, свою вину обвинувачений визнав беззаперечно, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, також суд переконався, що сторонам зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Щодо особи обвинуваченого суд враховує зокрема те, що обвинувачений не судимий, одружений, має постійне джерело доходу, провину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, приймає участь у відсічі агресії РФ проти України, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції» та пам`ятною медаллю «За оборону міста-героя Харків», тому наявність вказаних обставин, які істотно знижують ступінь вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , зумовлює можливість призначення покарання за ст. 124 КК України - у виді арешту на строк 6 місяців у відповідності до положень ст. 60 КК України із відбуттям його на гауптвахті.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, оскільки в підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з 14.09.2023 року.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 року накладено арешт на металевий ніж чорного кольору з зображенням індейця на рукоятці з обох сторін; змив речовини бурого кольору на 3 ватні палиці; змив з поверхні полу біля слідів речовини бурого кольору на ватну палицю; одну контрольну ватну палицю.

Враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначається покарання у виді конфіскації майна - вказаний арешт підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, яке призначається судом ОСОБА_5 , строк перебування останнього під вартою, суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін - у виді тримання під вартою до 23.09.2023 року включно.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 24.03.2023 року по 13.09.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 26.08.2023 року в кримінальному провадженні № 0000806 від 24.03.2023 року, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.08.2023 року покарання із застосуванням ст. 60 КК України, у виді 6 (шести) місяців арешту із відбуванням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.09.2023 року.

Речові докази металевий ніж чорного кольору з зображенням індейця на рукоятці з обох сторін, змив речовини бурого кольору на 3 ватні палиці, змив з поверхні полу біля слідів речовини бурого кольору на ватну палицю, одну контрольну ватну палицю, передані на зберігання до камери схову ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 року на металевий ніж чорного кольору з зображенням індейця на рукоятці з обох сторін; змив речовини бурого кольору на 3 ватні палиці; змив з поверхні полу біля слідів речовини бурого кольору на ватну палицю; одну контрольну ватну палицю скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до 23.09.2023 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 24.03.2023 року по 13.09.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Вирок може бути оскаржено з підстав, зазначених в ч. 4 ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий