ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5460/22

Провадження № 11-сс/4820/149/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 03 березня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області, погодженого з прокурором, та застосовано відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.Безрічне Олов`янинського району Читинської області РРФСР, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 06 червня 2023 року включно.

Дію ухвали постановлено рахувати по 06 червня 2023 року включно.

10 квітня 2023 року старший слідчий відділу УСБУ у Хмельницькій області звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Хмельницької обласної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, який є особливо тяжким злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 03 березня 2022 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.1 ст.111 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 10 квітня 2023 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

ОСОБА_7 , діючи в інтересах представників іноземної держави (російської федерації) на шкоду інформаційній безпеці України, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильником проросійських поглядів, керуючись власними переконаннями, порушив свої обов`язки громадянина України, передбачені статтями 17, 65 і 68 Конституції України, та став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Громадянин України ОСОБА_7 , всупереч наведеним вище положенням чинного законодавства України, 07 березня 2020 року, за невстановлених обставин, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильником проросійських поглядів, керуючись власними переконаннями, діючи умисно та з корисливих мотивів, розпочав спілкування за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Xiaomi Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ|: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), із невстановленими представниками інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які користуються програмним забезпеченням «Telegram» з логіном «ІНФОРМАЦІЯ_14» та номером телефону « НОМЕР_4 ».

Надалі ОСОБА_7 , будучи достовірно обізнаним про те, що представники інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14» є представниками іноземної держави (російської федерації), яка перебуває у стані збройного конфлікту міжнародного характеру із державою Україна, завдає шкоду інформаційній безпеці України, з власної ініціативи вступив із останніми у злочинну змову та надав їм добровільну згоду на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері на шкоду інформаційній безпеці України.

Після цього ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, в період з 7 березня 2020 року по 12 липня 2021 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, під час спілкування із представниками інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які є представниками іноземної держави (російської федерації ) у мобільному додатку «Telegram», надавав допомогу останнім у проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері на шкоду інформаційній безпеці України.

Так, 10 січня 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Xiaomi Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕI1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), надіслав представникам інтернет- ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які користуються програмним забезпеченням «Telegram» з логіном ІНФОРМАЦІЯ_14» та номером телефону « НОМЕР_4 » підготовлену власноручно статтю із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка опублікована цього ж дня о 21 год. 44 хв. за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_3 », відкритим для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, призначеним для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч.1 ст.2 Закону України від 16.12.2020 № 1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст.22 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21.12.1993 № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення», використовується як аудіовізуальний (електронний) засіб масової інформації.

В подальшому, 16 квітня 2021 року о 07 год 46 хв ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Хіаоті Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), надіслав представникам інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які користуються програмним забезпеченням «Telegram» з логіном «ІНФОРМАЦІЯ_14» та номером телефону « НОМЕР_4 » підготовлену власноручно статтю із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - у клоуна нет цели, есть только путь», яка опублікована цього ж дня о 08 год. 22 хв. за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_5 », відкритим для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, призначеним для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16.12.2020 № 1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст. 22 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21.12.1993 № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення», використовується як аудіовізуальний (електронний) засіб масової інформації.

Надалі, 11 серпня 2021 о 10 год 08 хв ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Хіаоті Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), надіслав представникам інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які користуються програмним забезпеченням «Telegram» з логіном ІНФОРМАЦІЯ_14» та номером телефону « НОМЕР_4 » підготовлену власноручно статтю із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка опублікована цього ж дня о 10 год 20 хв за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_7 », відкритим для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, призначеним для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст. 22 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21 грудня 1993 року № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення», використовується як аудіовізуальний (електронний) засіб масової інформації.

Окрім того, 12 січня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Хіаоті Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), надіслав представникам інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які користуються програмним забезпеченням «Telegram» з логіном ІНФОРМАЦІЯ_14» та номером телефону « НОМЕР_4 » підготовлену власноручно статтю із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 », яка опублікована цього ж дня о 13 год. 35 хв. за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_9 », відкритим для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, призначеним для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст. 22 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21 грудня 1993 року № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення», використовується як аудіовізуальний (електронний) засіб масової інформації.

Не бажаючи стати на шлях виправлення та продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на надання представникам іноземної держави (російської федерації) допомоги у проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері на шкоду інформаційній безпеці України, 22 лютого 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Хіаоті Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), надіслав представникам інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які користуються програмним забезпеченням «Telegram» з логіном ІНФОРМАЦІЯ_14» та номером телефону « НОМЕР_4 » підготовлену власноручно статтю із назвою: «Без паники! У президента Украины есть план «ЬІ»», яка опублікована цього ж дня о 10 год 02 хв за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_10 », відкритим для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, призначеним для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч.1 ст.2 Закону України від 16 грудня 2020 року №1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст. 22 Закону України від 02 жовтня 1992 року №2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч.1 ст.1 Закону України від 21 грудня 1993 року № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення»,використовується як аудіовізуальний (електронний) засіб масової інформації.

Разом з тим, 28 лютого 2022 року о 16 год 36 хв, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел та попередню злочинну домовленість, розуміючи протиправність своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території Хмельницької області, за допомогою програмного забезпечення - мобільного додатку «Telegram» з логіном « ОСОБА_8 », встановленого у належному йому мобільному телефоні «Хіаоті Redmi 5 Plus» (MEG7), з ІМЕI1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 , а також планшетному комп`ютері «Lenovo TB-J606L», серійний номер « HA1H8VDD (82), опублікував підготовлену власноручно статтю із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_11 » у власному телеграм-каналі з логіном « ІНФОРМАЦІЯ_12 », відкритому для перегляду і ознайомлення з інформацією, яка у ньому розміщується, для будь-яких осіб без будь-яких обмежень, призначеному для публічного поширення та масового приймання аудіовізуальної інформації у вигляді електричних сигналів за допомогою побутових електронних приладів, і, відповідно до положень п.п. 20, 28, 54 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації», ст. 22 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» та абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 21 грудня 1993 року № 3759-ХІІ «Про телебачення і радіомовлення», використовується як аудіовізуальний (електронний) засіб масової інформації.

У текстових повідомленнях ОСОБА_7 , зафіксованих під час комунікації між ним та представниками інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», а також у вищевказаних публікаціях ОСОБА_7 , розміщених на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_14», містяться висловлювання, зміст яких вказує на надання ОСОБА_7 допомоги представникам іноземної держави (російської федерації) у проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері на шкоду інформаційній безпеці України.

Зміст комунікації ОСОБА_7 із представниками інтернет-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_14», які є представниками іноземної держави (зокрема російської федерації), їх стверджувальний характер, ситуативний контекст реалізації та відсутність у письмовому мовленні учасників переписки мовних засобів вираження заперечення, припущення, сумніву щодо істинності викладеної в них інформації і заперечення своєї обізнаності або участі в обговорюваних ситуаціях свідчить про підготовку та розповсюдження ОСОБА_7 на російських і українських інтеренет-ресурсах та в месенджері «Telegram» інформаційних матеріалів певного змісту, а також на те, що така діяльність контролюється та координується представниками російсько-пропагандистського інформаційного агентства «ІНФОРМАЦІЯ_15», і саме це агентство погоджує теми публікацій (зміст та контекст реалізації яких вказує, загалом, на антиукраїнську спрямованість) та дає вказівки (поради та настанови) щодо їх створення і поширення.

В результаті вказаних дій ОСОБА_7 завдана шкода інформаційній безпеці України, яка полягає в розповсюдженні у кожній із вказаних вище статей (публікацій) недостовірної та необ`єктивної інформації, спрямованої на цільову аудиторію в Україні та у російській федерації, шляхом поширення негативних інформаційних впливів, в тому числі завдяки скоординованому поширенню недостовірної інформації, яка спрямована на підрив національної безпеки України, її національних інтересів, ліквідацію української державності та знищення української ідентичності, провокування проявів екстремізму, панічних настроїв у суспільстві, загострення і дестабілізацію суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації в Україні в інтересах російської федерації та безпосередньо полягає в свідомих діях ОСОБА_7 (в тому числі шляхом співпраці із веб-сайтом «ІНФОРМАЦІЯ_14.info», який перебував під санкціями, та пов`язаним із веб-сайтом телеграм-каналом « ІНФОРМАЦІЯ_13 »), направлених на поширення негативних інформаційних впливів в інтересах російської федерації, з метою просування серед значної кількості громадян України недостовірної та необ`єктивної інформації, яка містить наративи щодо:

невизнання наявності в Україні легітимно обраного та міжнародно визнаного політичного керівництва, яке спирається на більшість громадян України, делегітимізація, дискредитація, зневага та висміювання політичного керівництва України:

-знецінення національних цінностей, героїв, історичних національних постатей України, перетворення їх на злочинців;

невизнання демократичних процесів в Україні, в тому числі з 2013 року;

-тверджень про відсутність права на самостійне ухвалення рішень та підконтрольність української влади іноземним державам;

-порівнянну громадян України з фашистами, нацистами часів Другої Світової війни;

-знецінення потенціалу Збройних сил України та сил оборони, підштовхуючи читача до думки, що Україна не має військового потенціалу;

-залежності України від держави-агресора російської федерації та Республіки Білорусь; невизнання та заперечення факту існування держави Україна у міжнародно визнаних кордонах;

-невизнання статусу російської федерації як держави-агресора стосовно України.

Слідчий суддя місцевого суду обґрунтовував своє рішення тим, що існують усі ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, з конфіскацію майна або без такої.

Інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, за вставлених у провадженні обставин та наявних ризиків не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просив ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник уважав, що при постановленні ухвали слідчий суддя порушив ст.409 КПК України, щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотно порушив вимоги кримінального процесуального права.

Зазначав, що обрання запобіжного заходу відбулось без належного дослідження існування ризиків, визначених в ст.177 КПК України, оскільки досудовим розслідуванням належним чином не доведено доказів існування зазначених ризиків, які б давали усі підстави застосувати до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Звертав увагу, що характеризуючі документи, додані до апеляційної скарги фактично спростовують встановлені обставини слідчим суддею місцевого суду щодо нестійких соціальних зв`язків, відсутність постійного доходу, негативну репутацію та майнового стану підозрюваного.

Так, ОСОБА_7 є одруженим чоловіком, здійснює догляд за своєю сестрою ОСОБА_9 , працює на ПрАТ «Хмельницька маслосирбаза», на роботі характеризується позитивно, отримує заробітну плату, є пенсіонером та отримує пенсію, закордонний паспорт у нього відсутній.

Крім того, з 2021 року ОСОБА_7 перебуває на обліку в КП «Хмельницький обласний протипухлинний центр» із онкологічним захворюванням.

В грудні 2021 році ОСОБА_7 проводилось хірургічне втручання, тому несвоєчасне отримання медичної допомоги, яке здійснити в умовах СІЗО є фактично неможливим, може призвести до невідворотних наслідків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя місцевого суду звертав увагу на те, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Тому слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що є підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду погоджується й колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Так, запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Дана підозра є обґрунтованою, оскільки на її підтвердження надано: повідомлення оперативного підрозділу про виявлене кримінальне правопорушення №72/5/3/202/1791 від 03 березня 2022 року; протоколи обшуку від 07 березня 2022 року; протоколи огляду інтернет-сторінок від 19 травня 2022 року; висновок комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи №2486/23-61/2487/23-39 від 09 лютого 2023 року; лист РНБО №93/23-вих від 16 березня 2023 року; протокол огляду дисків від 04 травня 2022 року; висновок експерта №СЕ-19/123-22/1816-КТ від 15 березня 2022 року; протокол огляду речових доказів від 15 березня 2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід - це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку, про неможливість застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення належним чином є обґрунтованими.

В даному випадку стороною обвинувачення є доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Ухвала слідчого судді місцевого суду відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Висновок слідчого судді місцевого суду щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зроблений з врахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, стану здоров`я та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду слідчим суддею місцевого суду клопотання про обрання запобіжного заходу доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 не спростовують висновку слідчого судді місцевого суду щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний слідчим суддею на час розгляду клопотання слідчого, повною мірою відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не доведено фактів того, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Указані стороною захисту обставини в поданій апеляційній скарзі перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який.

Слідчий суддя місцевого суду перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід тримання під вартою застосовується лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, за наявності достатніх підстав уважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

За приписами п.4 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.

Так, наведені в клопотанні та в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст.109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, немає.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 06 червня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3