Справа № 461/5677/23
Провадження № 1-кс/461/3884/23
УХВАЛА

08.08.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, -

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, у якій просить скасувати повідомлення слідчого в ОВС слідчого відділу управління СБ України у Львівській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про підозру від 02.07.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021. Також просить зобов`язати прокурора у зазначеному вище кримінальному провадженні, або компетентну посадову особу Львівської обласної прокуратури вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що згідно із повідомленням про підозру від 02.07.2022, ОСОБА_5 повідомлений про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України. За результатами аналізу повідомлення про підозру та обставин, яким остання обґрунтована, вважає, що твердження, які були викладені у такій та заявлені як «факти» для доведеності обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є спотвореними та протирічать зібраним органом досудового розслідування доказам, фактичним обставинам і свідченням, які були отримані до та після вручення повідомлення про підозру, у зв`язку з чим вважає таке повідомлення про підозру необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Зокрема, вказує щодо невідповідності тверджень та хронології подій фактичним обставинам справи, а саме наявні розбіжності між показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо моменту (часу) звернення до останнього за допомогою та предмету допомоги, а саме ОСОБА_8 наголошує, що звертався із проханням продовження посвідки на постійне проживання або отримання посвідки на проживання, а ОСОБА_9 акцентує увагу про звернення до нього за допомогою щодо отримання посвідки на проживання. В подальшому, наявні розбіжності щодо звернення ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , із залученням ОСОБА_10 , про що свідчить заява та протоколи допитів свідка ОСОБА_9 , а також протокол огляду від 01.07.2022, предметом якого є мобільний телефон марки «Samsung» із номером телефону НОМЕР_1 , а саме скріншоти переписок. Також вказує, що у повідомленні про підозру не встановлено точної дати та часу зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а протоколами допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_8 взагалі спростовується можливість прибуття останнього до ОСОБА_5 для отримання консультації. Окрім цього, 22.07.2022 у відповідь на адвокатський запит, ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було надано копію відеозаписів камер спостереження відповідно до наявного об`єму пам`яті на жорсткому диску при безперервній роботі камер в циклічному режимі за період з 10.06.2022 по 15.06.2022, однак на даному відео відсутні дані (записи камер) про те, що ОСОБА_8 прибув до ОСОБА_5 за адресою: м.Київ, вул.Березняківська, 4а, для отримання консультації. Щодо предмету розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 також існують суттєві суперечності та невідповідності, а саме під час двох допитів, які проведені з відео та аудіо фіксуванням, ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_5 його ні в чому не переконував, не посилався на своє службове становище, не обіцяв безперешкодно виготовити посвідки на постійне проживання та не вимагав у нього ніяких грошових коштів (неправомірної вигоди), а у повідомленні про підозру вказано: « ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, переконав ОСОБА_8 , що він, як заступник начальника ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області, в силу свого службового становища може допомогти йому у безперешкодному виготовленні посвідки на постійне проживання в Україні, повідомивши, що йому необхідно буде надати неправомірну вигоду». Також надав спростування факту надання ОСОБА_5 контактів ОСОБА_10 ОСОБА_11 , оскільки вважає, що з отриманих слідством доказів вбачається, що саме ОСОБА_9 надав такі контакти ОСОБА_11 і тим самим сторона обвинувачення ухилилась від аналізу самостійно отриманої інформації за результатом НСРД інформації. Щодо наступних подій, у повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_5 , з метою викриття його злочинних дій, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та з цього часу почав діяти під їхнім контролем, однак у жодному документі кримінального провадження не міститься інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_8 , подаючи заяву від 20.06.2022, усвідомлював протиправний характер дій ОСОБА_5 та звернувся з такою з метою викриття його злочинних дій. Зокрема вказане підтверджується і допитом останнього в порядку ст. 225 КПК України в Галицькому районному суді м.Львова. Таким чином, при зверненні ОСОБА_12 до СБУ із заявою від 20.06.2022 взагалі була відсутня подія кримінального правопорушення, а останній повідомляв прокурору та співробітникам СБУ, що у нього ніхто не вимагав грошових коштів. Саме співробітники СБУ спонукали та спровокували ОСОБА_12 здійснити дзвінок ОСОБА_10 та як наслідок вчинили безпосередній вплив на хід подій та взаємовідносини, які в подальшому самі ж кваліфікували кримінальним правопорушенням, попри відсутність взагалі події кримінального правопорушення, як такого. Щодо спростування висновків про предмет розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зазначив, що твердження у повідомленні про підозру: «повідомив ОСОБА_8 про можливість отримання ним посвідки на постійне проживання в Україні» повністю спростовується протоколом за результатом проведення негласної слідчо (розшукової) дії, передбаченої ст.260 КПК України, - аудіо, відеоконтроль особи від 27.06.2022. Зокрема, ОСОБА_10 не підтверджував ОСОБА_8 , що може надати йому відповідні послуги, а виключно подивиться документи, також нічого не обіцяв і не просив у нього нічого. В подальшому, існують розбіжності щодо обізнаності ОСОБА_9 про зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , хоча із протоколів допитів ОСОБА_8 вказує, що не повідомляв ОСОБА_9 про цю зустріч і зміст розмови. Захисник вважає, що виступав ініціатором та схиляв ОСОБА_10 надати послуги ОСОБА_8 саме ОСОБА_9 , який проявив матеріальну зацікавленість в наданні таких послуг. Щодо висновків у повідомленні про підозру про те, що в ході розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останній повідомив про можливість виготовлення заступником начальника ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_8 та щодо необхідності надати для ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США, то такі суперечать наявній у сторони обвинувачення інформації щодо предмету розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зокрема, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що отримувані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошові кошти мали бути за щось та якимось чином сплачені/передані ОСОБА_5 . Також захисник ставить під сумнів протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 01.07.2022, а саме вважає, що дії щодо ідентифікації грошових коштів не проводились, так як не могли бути вчинені протягом часового проміжку в 45 хвилин трьома особами. Щодо зустрічі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вказує, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що взагалі така зустріч відбулась та відбулась передачі грошових коштів. Щодо проведення обшуку у квартирі ОСОБА_5 зазначив таке. 01.07.2022 під час проведення обшуку, ОСОБА_5 показав місце зберігання належних йому та членам його сім`ї грошових коштів, де знаходилось 400 000 грн та 6 300 доларів США. В подальшому одним із співробітників СБУ були знайдені та вилучені грошові кошти - 2 000 доларів США, які мали зім`ятий вигляд. В долучених до протоколу обшуку запереченнях зазначено, що дані грошові кошти не належать ОСОБА_5 та членам його сім`ї та нікому невідомо їх походження і яким чином вони були знайдені в нетиповому місці для їх зберігання. Сторона захисту зверталась із клопотанням щодо необхідності проведення судово-біологічної експертизи (експертизи біологічних слідів) виявлених та вилучених банкнот доларів США у кількості 20 купюр, однак сторона обвинувачення ухиляється від вчинення таких процесуальних дій. Описуючи хронологію дій щодо вилучення грошових коштів, захисник вказує, що загальна сума вилучених коштів не співпадає із сумою неправомірної вигоди, зазначеної у повідомленні про підозру, що свідчить про те, що ОСОБА_9 передав ОСОБА_10 для оплати послуг лише частину виданих йому коштів (6 000 доларів США), а решта була завчасно замінена на купюри з іншими серіями та номерами для формування загальної суми в 10 000 доларів США. В той час, решта грошових коштів в сумі 3 400 доларів США була завчасно надана оперативним співробітникам СБУ, які мали проводити обшуки в квартирі ОСОБА_5 та автомобілі ОСОБА_10 для наступного їх підкидання та створення штучних доказів і підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення. З приводу наведеного проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо перевищення влади або службових повноважень працівниками Служби безпеки України, у якому ОСОБА_5 визнано потерпілим. У скарзі наведені витяги з протоколів допитів ОСОБА_9 в ході вказаного кримінального провадження, з яких вбачається, що останній був залучений співробітниками СБУ з ціллю створення штучних доказів та спроби провокації ОСОБА_10 і ОСОБА_5 із наступним їх обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема і щодо питання ОСОБА_12 , історія якого є вигаданою. Таким чином, вищенаведеним спростовується повністю факт обґрунтованості та наявності у сторони обвинувачення достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, у зв`язку з чим повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

12.06.2023 від захисника підозрюваного ОСОБА_4 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Києві здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.370 КК України (провокація підкупу, вчинена працівником правоохоронного органу службової особи правопорушення органу з підбурення особи одержання неправомірної вигоди, щоб потім викрити того, хто одержав таку вигоду), в межах якого ОСОБА_5 визнано потерпілим. У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, під час допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , встановлено, що в діях працівників ГУ СБУ у м.Києві та Київській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021, наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.370 КК України. Таким чином, органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022 надано належну правову оцінку діям працівників ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, які придумавши «ЛЕГЕНДУ» та залучили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до її реалізації та формування штучних/фіктивних доказів, з ціллю створення умов для наступного викриття та притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, що в сукупності спростовує обґрунтованість повідомлення про підозру. Стверджує про відсутність події кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 під час допиту в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, повідомив, що ніхто від нього не просив грошей, ніхто не казав йому про 10000 доларів, взагалі ні про яку суму грошей йому ніхто нічого не казав. Стороні обвинувачення та органу досудового розслідування належним чином відомі усі вищенаведені обставини, оскільки саме вони реалізовували «ЛЕГЕНДУ», вони мають доступ до усіх НСРД, якими підтверджується, що у ОСОБА_8 ніхто (включаючи ОСОБА_5 чи ОСОБА_10 ) не вимагав грошових коштів за надання йому послуг, про які домовились між собою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та до яких ОСОБА_5 не має жодного відношення. Вказує, що ОСОБА_5 навіть не міг надати послуги чи будь-яким чином сприяти у їх наданні, про які домовлялись останні (сприяння в одруженні ОСОБА_8 ) з використанням свого службового становища, а відповідно відсутня подія кримінального правопорушення. Стверджує про недостатність доказів для обґрунтованості повідомлення про підозру та штучність доказів сторони обвинувачення. Покликається на показання ОСОБА_9 під час допиту в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, в яких останній вказує, що всі розмови йому писали Служба безпеки України, а ціль у нього та в Служби безпеки України була, щоб ОСОБА_10 взяв гроші, співробітники СБУ підказували йому що робити і як розмовляти з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 по телефону, по заздалегідь обумовленій «ЛЕГЕНДІ». Стверджує, що ОСОБА_5 не вчиняв ніякого кримінального правопорушення та не мав наміру його вчиняти взагалі, однак, бажаючи притягнути останнього до кримінальної відповідальності, сторона обвинувачення та працівники ГУ СБУ у м.Києві та Київській області, створили штучні докази (навіть підкинули грошові кошти), які в силу норм чинного законодавства, усталеної судової практики, в т.ч. ЕСПЛ, є недопустимими. Таким чином, вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру немає як події кримінального правопорушення, так і обґрунтоване стороною обвинувачення самостійно створеними штучними доказами, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задовольнити, покликаючись на наведені в ній підстави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги. з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши наявне у матеріалах провадження повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 02 липня 2022 року, суд приходить до висновку, що зміст письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області при врученні було дотримано вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які дали слідчому судді підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення дотримано порядок вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.368, ч.2 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у зв`язку із встановленням наявності достатніх доказів для повідомлення про особі про підозру, 02.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вказане повідомлення про підозру було вручено підозрюваному особисто 02 липгя 2022 року о 18 год. 12 хв., що підтверджується підписом ОСОБА_5 .

Таким чином, 02 липня 2022 року ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000181 від 07.09.2021.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте закріплює: що підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру (два місяці); функцію слідчого судді та вимоги щодо оцінки ним доказів у тому числі при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що докази, зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру від 02 липня 2022 року, в своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають рівню достатніх підстав (доказів), що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

На стадії досудового розслідування перевірка повідомлення про підозру здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав можливої причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження, на час повідомлення про підозру існували факти та інформація, які свідчили про те, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, про підозру у якому його було повідомлено. Про це, зокрема, свідчать наступні докази, які були досліджені слідчим суддею:

--заява ОСОБА_8 від 20.06.2022 року про вчинене кримінальне правопорушення.

--пояснення ОСОБА_9 від 29.06.2022 року

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 29 червня 2022 року

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22 червня 2022 року

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 01 липня 2022 року

-протокол огляду від 01 липня 2022 року

-протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр.

-протокол огляду (добровільної видачі грошових коштів) від 01 липня 2022 року

-протоколи за результами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України - аудіоконтроль особи від 02 липня 2022 року

-протокол за результами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України - аудіо, -відеоконтроль особи від 02 липня 2022 року

-протокол за результами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України - аудіо, -відеоконтроль особи від 27 червня 2022 року

-протоколи обшуку від 01.07.2022 року в робочому кабінеті та за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що питання щодо того, чи утворюють зазначені в повідомленні про підозру дії ОСОБА_5 склад злочину та чи правильно вони остаточно кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на стадії досудового розслідування.

Щодо доводів захисника ОСОБА_4 щодо можливого спотворення органом досудового розслідування отриманих доказів при наданні їм оцінки та суттєві протиріччя таких доказів фактичним обставинам та взагалі відсутність доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що на стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли: (1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і (2) їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження.

Саме тому, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження надання оцінки доказів з точки зору їх достовірності, допустимості та належності є передчасним.

Крім цього, слідчий суддя під час розгляду даної скарги не вправі надавати оцінку доказам зібраним в межах іншого кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, яке розслідується Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Києві, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.370 КК України, щодо працівників ГУ СБУ у м. Києві та Київській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною захисту не надано переконливих доказів того, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростували факт можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000181 від 07.09.2021.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 02.07.2023 року містить усі відомості, передбачені п. 1-8 ч. 1 ст. 277 КПК України та підписане уповноваженим на це суб`єктом. Також, у повідомленні про підозру міститься достатній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які слідчий вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано підозру із зазначенням дій, які були вчинені підозрюваним, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З огляду на це, слідчий суддя доходить до висновку про відповідність змісту даного повідомлення про підозру вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали стороні захисту в повному обсязі реалізувати своє право на захист, в т.ч. формувати стратегію і тактику захисту.

У рішенні у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) (заява № 49684/99 від 27.09.2001) (п. 30), Європейський Суд з прав людини відзначив, що: «…Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 11 серпня 2023 року о 15 год. 40 хв.

Ухвала бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1