Справа №212/6710/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 20.07.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, фізичної особи - підприємця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 20 липня 2021 року приблизно о 07.30 годині, разом із своїм батьком ОСОБА_10 та знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на легковому автомобілі марки «BMW 525D» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прямували по вул. Січеславська зі сторони ЗГТ Піонер вбік ЗГТ КРЕС. Проїжджаючи повз ЗГТ Шахтарська ОСОБА_3 вирішив, що інший учасник дорожнього руху ОСОБА_8 , який керував вантажним автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив загрозу створення аварійної ситуації і, бажаючи виказати претензії з вказаного приводу, ОСОБА_3 загальмував автомобіль, яким керував, та перекрив подальший рух автомобілю під керуванням ОСОБА_8 , тим самим змусив останнього припинити рух транспортного засобу.

У подальшому, ОСОБА_3 підійшов до відкритого вікна автомобіля під керування ОСОБА_8 і почав висловлюватися на адресу останнього нецензурною лайкою, внаслідок чого між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через відкрите вікно кабіни водія наніс ОСОБА_8 не менше одного удару рукою в область обличчя, після чого, продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень, примусово витягнув ОСОБА_8 з кабіни автомобіля, в результаті чого останній впав на ліве коліно, та ОСОБА_3 продовжив наносити потерпілому удари кулаком правої руки в область голови.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 фізичного болю та завдав тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна лівого колінного суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

13 липня 2023 року прокурором було змінено обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України та надано до суду новий обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відносно ОСОБА_3 , а саме змінено обвинувачення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 338 КПК України потерпілому ОСОБА_8 судом роз`яснено його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, після чого потерпілий в судовому засіданні 14.07.2023 заявив про підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, викладеному в обвинувальному акті в редакції від 30.07.2021, тобто за ч. 1 ст. 121 КК України, у зв`язку з тим, що за показами свідка ОСОБА_13 . ОСОБА_3 бив потерпілого в тулуб, а він (потерпілий) не міг чітко бачити через закривавлене обличчя хто його бив, припускає, що це міг бути ОСОБА_3 , також заявив, що не згодний на відокремлення кримінальних проваджень щодо легких та тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні 09.09.2021 не визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суду пояснив, що 20 липня 2021 року о 07.40 годині він їхав на автомобілі зі сторони Піонера по крайній лівій стороні, попереду нього їхав автомобіль, який перед світлофором створив аварійну ситуацію, при цьому водій вів агресивно, погрожував. Тоді, щоб з`ясувати ситуацію, що виникла, він (обвинувачений) перестроївся у праву смугу, обігнав автомобіль потерпілого, який зупинився. Він (ОСОБА_3) підійшов до автомобіля і запропонував через напіввідкрите вікно водію вийти поговорити, але той не вийшов, після чого він пішов до свого автомобіля і сів у нього, але потім побачив як потерпілий підходить до автівки з вогнегасником червоного кольору, і знов вийшов. Потерпілий почав розмахувати і бити його вогнегасником по руці, спині, голові, і тоді з метою захисту він (обвинувачений) вдарив потерпілого 4-5 разів в область обличчя та шиї. В цей час з метою зупинити конфлікт з машини вийшли батько та друзі, які намагалися вирвати з рук потерпілого вогнегасник. Потерпілий бився із батьком ОСОБА_10 , і вони обидва впали, при чому потерпілий впав на вогнегасник правою стороною, а батько впав на потерпілого зверху. Крім, нього і батька ніхто не бив ОСОБА_8. Деякі водії, які зупинилися через бійку, намагалися вгамувати потерпілого. Коли закінчився конфлікт ОСОБА_8 пішов до своєї машини, у нього була гематома ока і розірвана футболка. Також, пояснив, що він звернувся до спеціаліста, яким були встановлені тілесні ушкодження, нанесені ОСОБА_8 , після чого він звернувся до поліції, на теперішній час триває досудове розслідування.

Допитаний після зміни раніше пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.07.2023 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за викладених у обвинувальному акті (зі зміненим обвинуваченням) обставинах, визнав повністю, зазначив, що розкаюється, просив суворо не карати. Цивільний позов визнав частково, погодився із розміром матеріальної шкоди, та частково у розмірі 2 000 грн. моральної шкоди.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина при встановлених судом обставинах повністю знайшла своє підтвердження сукупністю зібраних та досліджених в ході судового слідства доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні 09.09.2021 потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 20 липня 2021 року приблизно о 07.40 годині він рухався на автомобілі Мерседес Бенц з боку Піонера в напрямку КРЕСа. Після світлофору на зупинці Шахтарська його обігнав автомобіль БМВ реєстраційний номер НОМЕР_3 та різко загальмував, з автомобілю вийшов обвинувачений, підійшов до водійської двері Мерседесу, сказав, що він (потерпілий) створив аварійну ситуацію і запропонував вийти з автомобілю, на що він (потерпілий), заблокувавши двері, хотів закрити вікно і в цей час обвинувачений вдарив його не менше двох раз в голову, від чого він впав на пасажирське сидіння, а потім обвинувачений відчинив двері і витяг його за майку з кабіни автомобіля і почав наносити удари в обличчя та голову не менше 3-5 ударів, після чого, припинивши, ОСОБА_3 пішов і сів до свого автомобіля. Тоді він ( ОСОБА_8 ), взявши вогнегасник, пішов до автомобіля обвинуваченого і намагався відкрити вогнегасник, щоб направити його на обвинуваченого, який в цей час вийшов з автомобіля і знову вдарив його (потерпілого), через що він почав захищатися вогнегасником. З автомобіля обвинуваченого вийшли троє людей. Його били збоку і з задньої частини тулубу, а потім він відчув як його щось тягне і впав, і в цей час побачив похилого чоловіка в окулярах, який впав на нього, і тоді він (потерпілий) намагався, лежачи, прикриватися цим чоловіком похилого віку від ударів, які йому наносили у спину. Після того як вони піднялися, обвинувачений вдарив його по носу. Потім він пішов до свого автомобіля і намагався створити ДТП, щоб обвинувачений нікуди не поїхав, для чого близько під`їхав до автомобіля БМВ, але вони все одно поїхали. Він (потерпілий) намагався викликати «швидку допомогу», але не міг через стан здоров`я, йому було погано та боляче, і він втратив свідомість. Також, пояснив, що він не створював аварійну ситуацію на дорозі, а підрізав його і зупинив саме обвинувачений. Коли обвинувачений витягнув його з кабіни, то наніс йому не менше 3-5 ударів по вухам, обличчю, вилицям зліва, і бив кулаками, а можливо ліктями. Крім того, пояснив, що не може чітко сказати чи бив його ОСОБА_3 , коли вийшли інші люди і він відмахувався від них. Точно пам`ятає, що обвинувачений бив в область голови та обличчя, чи бив у інші місця згадати не може. Уточнив, що обвинувачений був попереду нього, а били його (потерпілого) інші двоє - пасажири з авто ОСОБА_3 , в грудну клітину ззаду справа. Коли він впав на землю вогнегасник був позаду нього у руці.

На питання головуючого потерпілий пояснив, що через відкрите вікно автомобіля обвинувачений вдарив його у скроню, бив не менше двох разів, а потім витягнув з кабіни і, можливо, він впав на ліве коліно, ребра пошкодили йому, можливо, пасажири автомобіля БМВ, він припускає, що вони його били руками і ногами не менше 10 ударів, також били коли він лежав на землі. Під час слідчого експерименту він (потерпілий) показав все як відбувалося.

В судовому засіданні 13.06.2023 після відтворення відеозапису, наданого свідком ОСОБА_13 , потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що обвинувачений наніс йому один-два удари через відкрите вікно кабіни автомобіля, потім витягнув з його автомобіля через що він впав на ліве коліно і наніс ще удари в область голови і, можливо, тулубу, але він не впевнений щодо ударів в тулуб, скоріше їх не було. Коли він з вогнегасником підійшов до автомобіля ОСОБА_3 , останній наніс йому удари рукою в обличчя, і тоді він почав відмахуватися вогнегасником і бити обвинуваченого, при цьому наніс удари останньому в ліву частину голови, вуха, обвинувачений відійшов і в цей час вийшли люди з автомобіля БМВ. Коли йому наносилися удари в праву частину тулубу, яка була відкрита, ОСОБА_3 знаходився зліва від нього на відстані біля свого автомобіля і тримався за голову, тому він не може обмовити обвинуваченого, і стверджувати, що він наносив удари по тулубу. Вперше він відчув удар в область грудей, коли лежав на асфальті, а зверху нього лежав батько обвинуваченого і він (потерпілий) ним намагався прикриватися від ударів, які наносилися йому в праву частину тулубу, і він впевнений, що саме ці удари спричинили йому перелам ребер.

Допитаний після зміни раніше пред`явленого обвинувачення потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні 18.07.2023 пояснив, що не погоджується із зміною обвинувачення, підтримує раніше пред`явлене обвинувачення, як більш тяжке, додав, що він неодноразово заявляв, що через закривавлене обличчя не міг бачити як ОСОБА_3 його б`є. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що в липні 2021 року приблизно о 08.00 годині він перебував за адресою вул. Січеславська, 13. Він пив каву і в цей момент почув удар по металу, він повернувся і побачив на дорозі на відстані 100 метрів від нього як водій автомобіля БМВ підрізав вантажівку і не надавав можливості їй рухатися. Потім водій БМВ підійшов до вантажівки і щось кричав, потім намагався витягнути водія вантажівки з кабіни, а коли вони обидва були вже на дорозі, то почалася бійка, під час якої вони намагалися наносити один одному удари. Першим наносив удари кулаками водій БМВ, він бив водія вантажівки, куди саме - по голові, по тулубу, він точно не пам`ятає, так як була велика відстань. Все тривало приблизно 3 хвилини. Потім водій вантажівки взяв вогнегасник для захисту, у нього його забрали і куди потім дівся вогнегасник він не бачив. З БМВ вийшли ще пасажири, їх було троє. Вони також били водія вантажівки руками, але хто і куди наносили удари він не бачив. Бачив, що водій вантажівки падав на землю, але чи падав ще хтось він не пам`ятає, чи наносилися удари потерпілому на землі він не пам`ятає. Він (свідок) знімав подію на телефон, відео потім забрала поліція, на відео було 3-4 людини. Коли він підійшов до водія вантажівки, останній був у крові, він запропонував йому викликати «швидку», але потерпілий відмовився, сказав, що він вже викликав самостійно медичну допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що влітку 2021 року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 08.00 годині, вона рухалася на своєму автомобілі, зупинилася на червоний сигнал світлофору біля шахти після КРЕСу, і в цей час вона побачила бійку, а саме троє людей били одного, вона викликала поліцію. Чоловік, якого били, був старший за віком, захищався вогнегасником, його били по обличчю. Як хтось падав вона не бачила. Тривалість бійки, яку вона бачила, була 3 хвилини. Автомобілі, які стояли - це БМВ і мікроавтобус.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 20 липня 2021 року він разом із сином ОСОБА_3 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 їхали на роботу на автомобілі БМВ, на дорозі на світлофорі їх підрізав Мерседес, водій якого почав лаятися на ОСОБА_3 . Обвинувачений зупинився і підійшов до водія ОСОБА_17 , щоб врегулювати ситуацію і з`ясувати чому потерпілий так себе поводить, але водій з ОСОБА_17 так і не вийшов і ОСОБА_3 прийшов і сів до автомобіля БМВ. В цей час вони побачили як потерпілий з вогнегасником підходить до автомобіля і кричить. ОСОБА_3 , мабуть, злякався, що потерпілий пошкодить автомобіль, і вийшов з нього. Потерпілий почав бити обвинуваченого вогнегасником по голові, і тоді вони разом із ОСОБА_16 і ОСОБА_15 вийшли на захист ОСОБА_3 , який, захищаючись, бив потерпілого по обличчю. Вони хотіли розборонити і забрати вогнегасник, схопив потерпілого за руку і вони разом з потерпілим впали на вогнегасник, який тримав у руці потерпілий. Після бійки він бачив у потерпілого кров на обличчі. З приводу нанесення потерпілим йому (свідкові) ударів він звернувся до поліції, триває досудове розслідування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що 20 липня 2021 року вранці приблизно о 08.00 годині йому зателефонували з служби безпеки Нової пошти Дніпра та повідомили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_19 не рухається вже 20 хвилин. Він разом із місцевою службою безпеки поїхав на вул. Октябрська, де посеред проїзної частини дороги побачив вантажний Мерседес, яким керував ОСОБА_8 . Автомобіль був не пошкоджений, але в кабіні була кров, на асфальті з боку водійського сидіння також була кров. Поліція повідомила, що водія вантажівки побили, і тоді він зрозумів, що побили ОСОБА_19 , але його він не бачив, хто передав йому ключі від ОСОБА_17 він не пам`ятає.

Також, за клопотанням сторони захисту судом були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та експерт ОСОБА_21 .

Так, свідок ОСОБА_11 суду показав, що він разом із ОСОБА_3 , який є його братом, ОСОБА_10 , батьком обвинуваченого, ОСОБА_20 їхали вранці приблизно о 07.30 годині, коли на дорозі їх підрізав Мерседес «Нової пошти». ОСОБА_3 зупинився, щоб уникнути аварії, підійшов до автомобіля потерпілого, останній був у кабіні. Потім ОСОБА_3 повернувся до свого автомобіля, і вони вже хотіли їхати, але побачили як до автомобіля підходить потерпілий з вогнегасником. ОСОБА_3 вийшов з автомобіля і потерпілий почав бити його вогнегасником по руці і голові. ОСОБА_10 вийшов з машини, щоб захисти сина, схопив потерпілого за плечі і вони разом впали, і тоді ОСОБА_22 забрав вогнегасник. Він (свідок) не бачив, щоб потерпілому наносилися удари в грудну клітину, також заперечив нанесення ударів потерпілому, коли той лежав на землі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показав, що вранці він, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 їхали на роботу, їх підрізав Мерседес під керуванням потерпілого, вони зупинилися. ОСОБА_3 підійшов до автомобіля потерпілого, але що там відбувалося він (свідок) не бачив), так як сидів на передньому сидінні, чи відбувалася там сварка і про що розмовляли обвинувачений та потерпілий він не знає. Після чого ОСОБА_3 повернувся до автомобіля, а в цей час потерпілий з вогнегасником підійшов з лівого боку до водійської двері та почав кричати, щоб ОСОБА_3 вийшов. Коли обвинувачений вийшов з автомобіля потерпілий вдарив його вогнегасником 3-4 рази по голові. Вони вийшли з авто і почали відтягувати потерпілого від обвинуваченого, ОСОБА_10 впав разом з потерпілим на землю, при цьому потерпілий впав на вогнегасник. Потерпілого ніхто не бив, окрім ОСОБА_3 , який бив в обличчя потерпілого, і його батька, який розбороняв їх.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 суду пояснив, що ним були проведені експертні дослідження як під час досудового розслідування, так і на підставі ухвали суду. Він був присутній під час слідчого експерименту, який проводився на підставі ухвали суду. Роз`яснив, що отримання потерпілим тілесних ушкоджень у вигляді переломів ребер не могли утворитися від падіння на площину, ні на рівну, ні на нерівну. Ушкодження у вигляді синців в області грудної клітини - ребер і перелами ребер у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, і повинні оцінюватися у сукупності, так як утворилися одночасно в одній анатомічній області і розділити їх і надати окремо оцінку неможливо.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована, і які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Витягом з кримінального провадження № 0000515, внесеного до ЄРДР 20.07.2021 за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб про те, що 20.07.2021 до ч/ч ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 20.0.2021 до КП КМ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР був доставлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: поєднана травма: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носу, ЗТГ, переломи 5,6 ребер, розрив правої легені, гемо пневмоторакс, підшкірна емфізема.

/т. 1, а.к.п. 133/

Протоколом огляду місця події від 20.07.2021, під час якого оглянуто ділянку місцевості, розташовану на відстані близько 50 метрів від буд. № 16 по вул. Січеславська, в Покровському районі, м. Кривого Рогу, поблизу якої розташована зупинка громадського транспорту «Октябрська». Під час проведення огляду нічого не було вилучено.

/т.1, а.к.п. 134-138/

Протоколом обшуку, проведеного 20.07.2021 у присутності понятих та за участі інспектора-криміналіста ОСОБА_23 , о/у СКП ВП № 3 КРУП ГУНП в Д/о ОСОБА_24 , ОСОБА_3 , згідно з яким було проведено обшук автомобіля марки БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , під час обшуку будь-яких пошкоджень автомобіля не виявлено; всередині автомобіля виявлено вогнегасник червоного кольору, який візуально має пошкодження, виявлені окуляри в оправі чорного кольору, які мають сліди механічного пошкодження. Виявлені предмети вилучено, а також вилучені ключі від автомобіля, брелок сигналізації та автомобіль поміщений на спеціалізовану стоянку ВП № 3.

/т. 1, а.к.п. 139-141/

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.07.2021, якою надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу - легкового автомобіля марки «BMW 525D» сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , який проведено 20.07.2021 в період часу з 22.17 до 22.31 години, в ході якого виявлено та вилучено вогнегасник червоного кольору, окуляри з оправою чорного кольору із слідами механічного пошкодження у вигляді зламаної оправи, ключі від автомобіля, автомобіль.

/т. 1, а.к.п. 142-144/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2021 з додатком, згідно з яким в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фотознімку № 3 за рисами обличчя, формою зачіски, загальними ознаками чоловіка, який 20.07.2021 близько 07.30 годині вийшов з автомобіля марки БМВ та у подальшому наносив йому удари кулаками в ділянки голови та тулубу. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото № 3 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

/т. 1, а.к.п. 146-147/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2021 з додатком, згідно з яким в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фотознімку № 3 за рисами обличчя, кольором шкіри, загальними ознаками чоловіка, який 20.07.2021 близько 07.30 годині вийшов з автомобіля марки БМВ та у подальшому був присутнім під час спричинення йому тілесних ушкоджень. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото № 3 зображений ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

/т. 1, а.к.п. 148-149/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2021 з додатком, згідно з яким в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фотознімку № 1 за рисами обличчя, кольором волосся, загальними ознаками чоловіка, який 20.07.2021 близько 07.30 годині вийшов з автомобіля марки БМВ та у подальшому був присутнім під час спричинення йому тілесних ушкоджень. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото № 1 зображений ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

/т. 1, а.к.п. 150-151/

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2021 з додатком, згідно з яким в присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фотознімку № 2 за рисами обличчя, кольором шкіри та віком, загальними ознаками чоловіка, який 20.07.2021 близько 07.30 годині вийшов з автомобіля марки БМВ та у подальшому впав на землю разом з ним. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото № 2 зображений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

/т. 1, а.к.п. 152-153/

Висновком експерта № 1076 від 27.07.2021, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якому у ОСОБА_8 при огляді та у медичних документах на його ім`я виявлені синець обличчя, садно лівого колінного суглоба, закрита травма груді - переломи 5-6 ребер праворуч ускладнені розривом правої легені, гемо- та пневмотораксом, синець по правій задньо-пахвовій лінії в проекції 8-10 міжребір`я. Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про утворення синців, переломів, розриву легені від дії тупого твердого предмету (предметів) за механізмом ударів (ударів - стискання), садна від дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання.

За своїм характером синець обличчя, садно лівого колінного суглоба відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Ушкодження в області груді у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Характер загоєння виявлених ушкоджень (синці жовто-зелено-синюшного кольору з нечіткими контурами, скоринка садна відшаровується по краям), дані в наданих медичних документах свідчать, що ушкодження могли бути отримані 20.07.2021.

На момент огляду можливо встановити, що в область обличчя спричинено не менше 1 травматичного вплину, в область груді не менше 2-х травматичних вплинів, в область лівого колінного суглоба 1 травматичний вплин.

В момент отримання ушкоджень потерпілий був звернутий травмованими ділянками тіла до предметів травми, міг знаходитися у любому положенні тіла, його положення могло змінюватися. Різноманітна анатомічна локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину.

/т.1, а.к.п. 168-171/

Копією медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 , згідно з якою останній поступив до відділення полі травми 20.07.2021 о 08.40 год. з діагнозом при госпіталізації: забій грудної клітини справа, з/травма живота, гематома обличчя.

/т. 1, а.к.п. 172-181/

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2021 з фототаблицею, який було зафіксовано за допомогою цифрової фотокамери, складеним за участю потерпілого ОСОБА_8 , судово-медичного експерта ОСОБА_21 , у присутності двох понятих, згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 розповів та продемонстрував на статистові обставини, які відбулися вранці 20.07.2021, коли він на своєму автомобілі прямував в бік ЗГТ КРЕС по вул. Січеславська поблизу ЗГТ Шахтарська, де його підрізав легковий автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_3 і, підійшовши до автомобіля потерпілого, наніс йому два удари правим кулаком в ділянку голови ліворуч. Після чого ОСОБА_3 витягнув потерпілого за майку з автомобіля і наніс ще два удари в ділянки голови та тулубу. Після чого потерпілий з метою самозахисту з салону свого автомобіля взяв металевий вогнегасник червоного кольору, а в цей момент до нього підійшли інші три чоловіки - пасажири авто ОСОБА_3 , які почали відбирати у нього вогнегасник. Потерпілий розмахував вогнегасником і міг в цей час ним зачепити когось з присутніх. Потім на статистові потерпілий продемонстрував механізм падіння разом з батьком ОСОБА_3 на землю, при цьому потерпілий впав на спину, а батько - зверху на нього. Потерпілий пояснив, що, лежачи на землі, він відчував удари руками та ногами, точну кількість вказати не може, але перед ним був ОСОБА_3 . Коли потерпілий піднявся ОСОБА_3 наніс йому ще декілька ударів кулаками в ділянку голови.

/т. 1, а.к.п. 182-188/

Висновком експерта № 1083 від 28.07.2021, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з яким виявлені у потерпілого ушкодження могли утовритися при механізмі, на який вказує сам потерпілий.

/т. 1, а.к.п. 190-191/

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2022, який було проведено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.07.2022 та відеозапис якого продемонстровано в судовому засіданні, складеному за участю потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_25 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , судово-медичного експерта ОСОБА_21 , згідно з яким потерпілий, обвинувачений та свідки розповіли про обставини отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень:

потерпілий ОСОБА_8 пояснив та продемонстрував, що він керував автомобілем Мерседес, в цей час водій БМВ обігнав його, і різко загальмував, підійшов до водійської двері, почав стукати у двері, намагаючись її відкрити. Потім вдарив його два рази в голову у скроню чи в вухо не може сказати, від чого він впав на пасажирське сидіння. Водій БМВ це обвинувачений ОСОБА_3 . Потім обвинувачений зміг відкрити двері і витягнув його (потерпілого) з салону автомобіля за майку, від чого майка розідралася, а потерпілий впав на ліве коліно. Далі обвинувачений продовжив наносити удари кулаками в область голови. В цей момент інших осіб не було. Після чого ОСОБА_3 пішов до свого автомобіля. Потерпілий взяв вогнегасник і пішов з метою відкрити вогнегасник на ОСОБА_3 , але йому це не вдалося, в цей час ОСОБА_3 вийшов з автомобіля БМВ і наніс потерпілому ще декілька ударів в обличчя. Тоді потерпілий почав розмахувати вогнегасником і наніс ним ОСОБА_3 два удари в область голови з лівої сторони, можливо і більше ударів. В цей час вийшли інші чоловіки з автомобіля БМВ і він почав від них відмахуватися вогнегасником і і раптом відчув, що його тягне вниз, тоді він схопив за шию батька обвинуваченого і вони разом впали на землю. Після чого у нього (потерпілого) забрали вогнегасник. Під час падіння ОСОБА_3-страший впав на потерпілого, і він прикривався ним від ударів, які наносилися йому, коли він був в положенні лежачи. В момент нанесення йому ударів по корпусу тіла він бачив ОСОБА_3 , який стояв на відстані півтори метри біля свого автомобіля і тримався за голову. На питання слідчого, ОСОБА_8 відповів, стверджуючи, що ОСОБА_3 не наносив йому ударів в тулуб, лише в голову і обличчя. Також, заперечив, що він падав на вогнегасник;

свідок ОСОБА_10 пояснив та продемонстрував, що він побачив як ОСОБА_8 б`є його сина ОСОБА_3 вогнегасником, тоді вони вийшли з машини і потерпілий почав розмахувати вогнегасником на усіх. В якійсь момент вони разом з потерпілим впали на вогнегасник, який був під тулубом потерпілого, під його рукою та ногою, а свідок впав зверху потерпілого. Після чого ОСОБА_26 підняв і забрав вогнегасник і поставив у автомобіль сина;

свідок ОСОБА_11 пояснив та продемонстрував, як потерпілий та батько ОСОБА_27 впали, до них підійшов ОСОБА_15 і забрав вогнегасник. ОСОБА_3 ОСОБА_28 впав на потерпілого зверху, ОСОБА_29 в цей час був біля автомобіля;

обвинувачений ОСОБА_3 під час слідчого експерименту додав до свідчень, які надані потерпілим та свідками, що він не наносив ударів потерпілому, коли той перебував у своєму автомобілі. Потерпілий з вогнегасником підійшов і наніс ним удари обвинуваченому в голову, і тоді він відійшов, тримаючись за голову. У подальшому він бачив як потерпілий та батько впали, сам механізм падіння не бачив, де був вогнегасник не бачив, але бачив як ОСОБА_15 витягнув вогнегасник з-під потерпілого збоку ззаду і поклав його у машину.

/т. 2, а.к.п. 45-52/

Висновком експерта № 233 від 17.02.2023, складеного за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_8 та проведено на підставі ухвали Жвотневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.01.2023, згідно з яким характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про утворення синця, переломів ребер, розриву легені від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом ударів (ударів-стискання). Анатомічна локалізація та характер виявлених в області груді ушкоджень виключає можливість виникнення ушкоджень в області груді при падінні на площину. Анатомічна локалізація та характер виявлених в області груді ушкоджень, від`ємний характер ушкоджень на правій нижній кінцівки зазвичай виключають можливість виникнення ушкоджень в області груді при падінні на нерівну поверхню.

При огляді та у медичних документах на його ім`я виявлені синець обличчя, садно лівого колінного суглоба, закрита травма груді - переломи 5-6 ребер праворуч ускладнені розривом правої легені, гемо- та пневмотораксом, синець по правій задньо-пахвовій лінії в проекції 8-10 міжребір`я. Ушкодження в області груді у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Виявлені у потерпілого ушкодження в області груді - синець по правій задньо-пахвовій лінії в проекції 8-10 міжребір`я, переломи 5-6 ребер праворуч ускладнені розривом правої легені, гемо- та пневмотораксом, оцінюються у сукупності, так як розташовані у одній анатомічній області. Ушкодження в області груді відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

/т. 2, а.к.п. 68-80/

Судом в судовому засіданні було досліджено відеозапис, наданий свідком ОСОБА_13 , який під час події здійснював його на мобільний телефон, з якого вбачається, що на проїзній частині відбувається конфлікт, під час якого на відео зафіксовано 5 осіб чоловічої статі, четверо яких оточили одного чоловіка, якому один з чотирьох чоловіків наносить удар в область голови.

/т. 1, а.к.п. 155/

Вирішуючи питання щодо зміни кримінально-правової кваліфікації прокурором, та реалізацією потерпілим права на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, суд враховує наступне.

У зв`язку із зміною прокурором обвинувачення з державного на приватне, судом, на виконання вимог ст. 338 КПК України, з урахуванням того, що в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням стало питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, на виконання ч. 3 ст. 338 КПК України, потерпілому роз`яснено право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі.

Потерпілого також проінформовано щодо особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у тому числі зумовлених його позицією правових наслідків для провадження.

Потерпілий в судових засіданнях 14.07.2023 і 18.07.2023 зазначив, що підтримує раніше висунуте державне обвинувачення з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 121 КК України, як більш тяжке.

Зазначене волевиявлення суд розцінює як підтримання обвинувачення, що свідчить про відсутність процесуальних перешкод для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Оскільки потерпілий не зобов`язаний юридично оцінювати вчинені щодо нього дії, то подану ним до правоохоронних органів заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією, на думку суду, можна вважати підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згода потерпілого в судовому засіданні з викладеною в первісному обвинувальному акті кваліфікацією кримінального правопорушення, як злочину державного обвинувачення, не може прирівнюватися до відмови від обвинувачення і зумовлювати закриття кримінального провадження відповідно до пункту сьомого частини першої статті 284 КПК. Навпаки, зазначене волевиявлення, виражене в належний процесуальний спосіб (у формі письмової заяви, зафіксованої у відповідному документі та/або журналі судового засідання і на технічному записі процесу), суд розцінює як спрямоване на застосування до обвинуваченого кримінально-правових заходів примусу.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 288/1158/16-к. (провадження № 13-28кс19).

Проаналізувавши сукупність вище приведених доказів, суду дійшов висновку, що протиправні дії обвинуваченого були спрямовані на умисне нанесення ударів потерпілому, наслідком яких стало спричинення останньому легких тілесних ушкоджень у вигляді синця обличчя, садна лівого колінного суглоба за встановленими судом обставинами.

Такий висновок суду ґрунтується не тільки на показах обвинуваченого, який визнав вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України, але і показах потерпілого, який під час судового розгляду надавав покази про те, що ОСОБА_3 наносив йому удари в область голови та обличчя, але заперечував щодо нанесення ушкоджень обвинуваченим в область тулубу, вказуючи на інших осіб, а також на неможливість цього, оскільки при отриманні ним ударів в область тулубу він бачив ОСОБА_3 , який стояв від нього на відстані.

Крім того, покази обвинуваченого та потерпілого частково узгоджуються з показами свідків ОСОБА_13 , який показав, що обвинувачений підходив до машини потерпілого і там наносив йому удари в область голови, частково показами ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , які також надавали покази, що спочатку обвинувачений підходив до машини потерпілого, але зазначали, що не бачили чи наносив ОСОБА_3 удари ОСОБА_8 , що не спростовує обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останні не стверджували і зворотне, а лише повідомили, що не були очевидцями подій, які сталися між обвинуваченим та потерпілим біля автомобіля потерпілого.

Покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 суд оцінює з точки зору підтвердження обставин, які складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, оскільки ці свідки, не будучи очевидцями нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень, підтверджують час, місце, обстановку події, зокрема свідок ОСОБА_14 підтвердила, що вранці влітку 2021 року вона на зупинці біля шахти бачила бійку, яка, на її погляд, вже деякий час тривала, за участі 3-4 чоловіків, у одного з чоловіків був вогнегасник, а також бачила автомобіль БМВ і мікроавтобус, які стояли на проїзній частині; свідок ОСОБА_18 , який приїхав через деякий час після події бачив в автомобілі Мерседес, яким керував ОСОБА_8 , кров у салоні, на місці події йому повідомила поліція про побиття водія ОСОБА_8 .

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи із аналізу вимог п. 13 ч. 1 ст. 3, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), форму вини, мотив і мету його вчинення, а правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті КК, а й точне формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Обвинувачення, висунуте стороною обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, повністю відповідає зазначеним вище вимогам КПК України.

При цьому, обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 23.06.2020 року у справі №159/3738/16-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, судом встановлено достатність та взаємозв`язок беззаперечних доказів, які вказують на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , який на ґрунті неприязні до ОСОБА_8 , яка виникла через поведінку останнього як учасника дорожнього руху, завдав не менше одного удару кулаками в обличчя останнього, витягнув потерпілого з кабіни автомобіля через що потерпілий впав на ліве коліно, та наслідками у вигляді легких тілесних ушкоджень у потерпілогоу вигляді синця обличчя, садна лівого колінного суглоба.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, яке підтримане потерпілим ОСОБА_8 , суд констатує, що воно не знайшло свого підтвердження поза розумним сумнівом, оскільки сукупність досліджених та проаналізованих судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку не надають можливості суду дійти іншого висновку.

При цьому, посилання потерпілого як на підтвердження обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме те, що свідок ОСОБА_13 надавав покази в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_3 наносив потерпілому удари в голову і тулуб, не відповідають дійсності, оскільки вказаний свідок не стверджував про нанесення ударів в тулуб, а зазначав, що куди саме наносилися удари - по голові чи по тулубу, він точно не пам`ятає через велику відстань.

Крім того, у своїх показах, наданих суду та під час слідчого експерименту, потерпілий неодноразово стверджував, що ОСОБА_3 не наносив йому удари в область тулубу, більш того, коли такі удари йому наносилися, а саме коли він лежав на землі, ОСОБА_3 був від нього на відстані 1,5 метри.

Також, суд звертає увагу на покази потерпілого під час проведення з ним впізнання за фотознімками, під час якого він пояснював, що ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , яких він впізнав, були лише присутніми під час нанесення йому тілесних ушкоджень, тоді як під час судового розгляду, у тому числі і під час проведення слідчого експерименту за ухвалою суду, потерпілий надавав інші покази, вказуючи на цих осіб, які також наносили йому тілесні ушкодження, при чому в область грудної клітини.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а отже, об`єктивних даних, які б з достовірністю підтверджували заподіяння саме обвинуваченим ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що відповідно до наданого стороною обвинувачення витягу з ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за фактом отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України були внесені прокурором до ЄРДР 13.07.2023 одночасно зі зміною обвинувачення у даному кримінальному провадженні, триває досудове розслідування (т. 2, а.к.п. 100), що не позбавляє ОСОБА_8 права на відповідний захист його прав як потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває, одружений, має малолітню дочку, є фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не встановив.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані ним збитки, прагненні усунути нанесену шкоду, вибачитися перед потерпілим. З боку обвинуваченого під час судового провадження будь-яких із зазначених дій вчинено не було.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному його розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання щодо речових доказів та арешт майна необхідно вирішити відповідно до ст. ст. 100, 174 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, дія якого на час розгляду кримінального провадження закінчилася.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_8 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 , у якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7902,02 грн., моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. Суму матеріальної шкоди обґрунтовує тим, що саме 7902,02 грн. ним було витрачено на оплату лікування, обстеження. Суму моральної шкоди обґрунтовує наявністю у нього внаслідок заподіяного йому обвинуваченим ушкодження здоров`я фізичного болю, моральних страждань та переживань, порушення нормальних життєвих зв`язків.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілого, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому, вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги надані потерпілим копії чеків на придбання лікарських препаратів та обстеження на суму 6202,02 грн. (т.1, а.к.п. 43-45). Однак, не приймає фіскальний чек від 02.08.2021 10.05 год. на суму 1700 грн. за проходження КТ головного мозку та органів грудної полоси, оскільки ця сума дублюється наданою квитанцією від 02.08.2021 10.05 год. про те ж саме обстеження, яке враховано судом до загальної суми матеріальної шкоди.

Тобто, стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої йому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає сума витрат, які останній поніс на придбання ліків та обстеження на суму 6202,02 грн.

Визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Так, протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвело до моральних страждань останнього, пов`язаних з пошкодженням його здоров`я та до вимушених змін у його звичному способі життя. Отже, враховуючи ступінь спричинених тілесних ушкоджень, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 20000 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування спричиненої йому внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 6202,02 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 6202 (шість тисяч двісті дві) гривні 02 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2021 року на автомобіль «BMW 525D» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Речові докази: вогнегасник червоного кольору, який зберігається в камері схову ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 3396), - повернути потерпілому ОСОБА_8 ; окуляри з оправою чорного кольору із слідами механічного пошкодження у вигляді зламаної оправи, які зберігаються в камері схову ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 3396), - повернути свідку ОСОБА_10 ; ключі від автомобіля BMW 525D, які зберігаються в камері схову ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 3396), - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , автомобіль «BMW 525D» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 і переданий йому на відповідальне зберігання, - залишити у розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1