Справа № 206/2260/23
Провадження № 1-кп/206/153/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2023 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000129 від 06 травня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Череповець, Вологодської області Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , приблизно в листопаді 2012 року (в ході досудового розслідування встановити більш точну дату, час та місце не мало можливим) втратив посвідчення водія на своє ім`я, яке останній отримав на території Російської Федерації та в жовтні 2021 року (в ході досудового розслідування встановити більш точну дату, час та місце кримінального правопорушення не виявилось за можливе), усвідомлюючи, що централізоване оформлення та видача посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС та він не складав теоретичний і практичний іспити в територіальних сервісних центрах МВС для отримання права керування транспортними засобами категорії «В», а отже і не проходив медичний огляд у порядку, установленому законодавством, не проходив підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм у закладі з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, не подавав в повному обсязі та з достовірними відомостями до ТСЦ МВС документи, зазначені в пункті 9 інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС України № 515 від 07.12.2009 «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія», усвідомлюючи обсяг виконуваних протиправних дій, їх специфіку та необхідність розподілу повноважень, а також залучення до вчинення даного виду правопорушення інших осіб, з метою розподілу функцій між ними, у соціальній мережі «Facebook» підшукав особу, готову здійснити виконавчі функції у скоєнні даного виду правопорушення - підробити посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія державного зразка на ім`я ОСОБА_3 категорії «В», якій роз`яснив раніше розроблений план досягнення кримінально-протиправної мети використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В».

Невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, керуючись корисливим мотивом та усвідомлюючи протиправність запропонованих ОСОБА_3 діянь, надала свою добровільну згоду на участь у вчиненні кримінального правопорушення.

Реалізуючи обумовлений з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, протиправний план, на виконання домовленої ролі у вчиненні кримінального правопорушення, у невстановлені досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше жовтня 2021 ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність діяння, у соціальній мережі «Facebook» передав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, свої повні анкетні дані та фотокартку 3х4 з його зображенням з метою вчинення підробки посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В» з зазначенням в його тексті відомостей щодо персональних даних ОСОБА_3 , а також послідуючого використання завідомо підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В» ОСОБА_3 , тим самим посприяв виготовленню підроблених документів.

В подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в невстановлений в ході досудового розслідування час, місці, спосіб, використовуючи отриману від ОСОБА_3 , фотокартку розміром 3х4 см з його зображенням, підробила посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В» серії НОМЕР_1 заповнене на ім`я ОСОБА_3 .

Далі, в жовтні 2021 року (в ході досудового розслідування встановити більш точний час не виявилось можливим), невстановлена в ході досудового розслідування особа, за грошову винагороду в сумі 7000 гривень, яку ОСОБА_3 перерахував на картку (в ході досудового розслідування встановити номер/рахунок банківської карти та більш точний час не виявилось можливим), поклала під каменем у поліетиленовому пакеті білого кольору по вул. Святогірська у м. Дніпрі завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке ОСОБА_3 почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/16573-ДД від 17.05.2023 зображення друкованих текстів у графах (персональних даних) під номерами «3.», «4.», «4b.», «4с.», «5.», «9.» з лицьового боку, та у графах «10», «11» зворотного боку посвідчення водія із з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконані способом ретрансферного друку, інші зображення з лицьового та зворотного боків посвідчення, у тому числі його серійного номера зі зворотного боку та реквізити підприємства виробника, виготовлені термосублімаційним способом друку із використанням знакосинтезуючого пристрою типу термосублімаційного принтера.

Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічних бланків посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 05.05.2023, близько о 13:00 годині, перебував біля будинку № 4 по вул. Кокчетавська у м. Дніпро, де був помічений екіпажем Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області «Легіон - 321», у складі: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та сержанта поліції ОСОБА_7 , які відповідно до затвердженого графіку чергувань здійснювали патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, первинного реагування на повідомлення про правопорушення в межах Самарського району м. Дніпра. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_3 та відповідно до Закону України «Про національну поліцію» ст. 32 «Перевірка документів особи» попросили надати документ, що підтверджує його особу, так як останній за своїми зовнішніми ознаками викликав підозру.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим, на виконання вимог працівників патрульної поліції відповідно до ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» з метою ідентифікації своєї особи ОСОБА_3 , надав співробітникам поліції вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 і таким чином використав завідомо підроблений документ

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/16573-ДД від 17.05.2023 зображення друкованих текстів у графах (персональних даних) під номерами «3.», «4.», «4b.», «4с.», «5.», «9.» з лицьового боку, та у графах «10», «11» зворотного боку посвідчення водія із з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконані способом ретрансферного друку, інші зображення з лицьового та зворотного боків посвідчення, у тому числі його серійного номера зі зворотного боку та реквізити підприємства виробника, виготовлені термосублімаційним способом друку із використанням знакосинтезуючого пристрою типу термосублімаційного принтера.

Бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічних бланків посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі та пояснив, що своє водійське посвідчення він загубив, а в 2021 році через мережу інтернет знайшов особу, яка виготовляє водійські посвідчення, якій передав свої дані для отримання такого посвідчення з метою працевлаштування у службу таксі. Події описані в обвинувальному акті підтвердив.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, в зв`язку з тим, що не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники судового процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, при відсутності сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за обставин, встановлених судом, тобто у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, задовільно характеризується за місцем мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 при обранні останньому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до

ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази:

- DVD-R компакт-диск з відеозаписом огляду місця події, DVD-R компакт-диск с записом нагрудних камер працівників УПП та посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зберігати при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення експертизи № СЕ-19/104-23/16573-ДД від 17.05.2023 року у розмірі 1434,00 грн.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1