Провадження по справі № 1-кс/522/4475/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 серпня 2023 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 від розгляду клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000544 від 19.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_5 , мотивуючи заяву наступним.

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси, знаходиться справа за клопотанням слідчої СВ ВП М° 2 ОРУП N° 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене у громадянина ОСОБА_3 під час обшуку, 06.07.2023р., на підставі ухвали слідчого- судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , від 29.06.2023р., у домоволодінні належному громадянці ОСОБА_8 . розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , подане до суду у порядку ст. 171 КПК України.

ОСОБА_3 є особою, у якої під час обшуку було вилучене зазначене у протоколі обшуку від 06.07.2023р. майно.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє, не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання , інакше таке майно повертається особі, у якої воно було вилучене.

Клопотання слідчої про накладення арешту на тимчасово вилучене майно було подане до суду 07.07.2023 року.

Судовий розгляд справи було призначено на 13.07.2023 р., а потім перенесено на 17.07.2023 р. тобто поза межами строку передбаченого ч.6 ст. 173 КПК України.

Нехтуючи приписами та вимогами зазначеної статті суд не тільки не постановив ухвалу про повернення тимчасово вилученого майна особі у якої воно було вилучене, а й продовжив судовий розгляд клопотання слідчого.

3 огляду на те, що слідчий - суддя, Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , грубо та багаторазово порушує принципи верховенства права, основні засади судочинства, а також вимоги ч.6 ст. 173 КПК України, вище зазначене унеможливлює подальший розгляд слідчим суддею Приморського районного суду Одеської області ОСОБА_5 , клопотання слідчого по справі № 522/12414/23.

Існують реальні побоювання в упередженості складу суду під час розгляду клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП №1| ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під номером № 0000544 від 19.04.2023р. за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 361-2 КК України.

3 огляду на норми п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006р., практику Європейського суду з прав людини, ст. 3,6,8,19,129 Конституції України, п.4 ч.1 ст. 75 КПК України заява про відвід головуючого по справі є законною та обґрунтованою.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано , що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Отже снують наявні факти які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 під час розгляду клопотання слідчої та ухвалення рішення у зазначеній справі.

Ключовим є питання довіри , яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і перш за все сторонам у процесі.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах Волков проти України, від 09.01.2013р. суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об активною безсторонністю не існує

беззаперечного розмежування.

Як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної Соціальної ради ООН N° 2006/23 від 27.07.2006р. «об?єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов?язків».

Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

3 огляду на вище наведене, з метою запобігання ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення за - для дотримання права особи на справедливий та неупереджений розгляд судом його справи, права на захист, у відповідності до вимог ст.3,6,8,19,129 Конституції України, недопущення порушення фундаментальних засад здійснення правосуддя, головуючою по справі судді Приморського районного суду м.

Одеси ОСОБА_5 а саме права на справедливий суд та довіри до суду, що у свою чергу надає підстав для сумнівів у безсторонності судді, оскільки його зв`язки із правоохоронними органами та поведінка викликають об?єктивні побоювання, у наслідок чого подальша участь судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 у розгляді клопотанням слідчої СВ ВП№2 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене у громадянина ОСОБА_3 під час обшуку, 06.07.2023р., на підставі ухвали слідчого- судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 , від 29.06.2023р., у домоволодінні належному громадянці ОСОБА_8 . розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . є неможливою.

3 метою дотримання принципів верховенства права, основних засад судочинства, Бангалорських принципів, ст. 3,6,8,19,129 Конституції України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.4)ч.1 ст. 75 КПК України.

А тому, на думку ОСОБА_3 , є підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_5 упереджений, а тому є підстави для його відводу.

Позиції учасників кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заяву про відвід ОСОБА_3 .

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, а тому просив розглядати заяву про відвід без його участі.

Дослідивши надані матеріали приходжу до висновку, що заява сторони захисту про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Мотиви суду.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого слідчого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

У судовому засіданні з розгляду заяви про відвід судді не знайшов свого підтвердження факт відмови в наданні на ознайомлення клопотання слідчого стороні захисту, оскільки стороною, яка заявила відвід судді не надано суду належних та беззаперечних доказів такого факту. Так само стороною, яка заявила відвід судді не повідомлено об`єктивних та достатніх обставин, які б підтверджували те, що поведінка судді свідчить про упередженість при розгляді клопотання, як і не повідомлено про те, що суддя має певні переконання, які можуть вплинути на його неупередженість.

Таким чином, сумніви заявника щодо неупередженого розгляду клопотання слідчого відносно майна ОСОБА_3 слідчим суддею ОСОБА_5 та сумніви щодо прийняття за результатом його розгляду обґрунтованого, вмотивованого та законного рішення, мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені ст.75 КПК України.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Не зважаючи на те, що поведінка судді не викликає об`єктивних побоювань щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача, однак може бути пов`язана з питанням особистих переконань.

При цьому суд вважає, що у разі не задоволення заявленого відводу від розгляду клопотання слідчого та його розгляду слідчим суддею ОСОБА_5 по суті незалежно від прийнятого рішення, сторона захисту та інші учасники судового розгляду, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення судді, є наслідком його упередженості.

В судовому засіданні встановлено, що у сторони захисту є сумніви щодо об`єктивного відправлення правосуддя під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_5 , а тому суд, враховуючи, що «інститут відводу» покликаний ліквідувати найменший сумнів у відправленні суддею правосуддя, навіть якщо сумніви є безпідставними, оскільки тут є головним «публічний інтерес», з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності судді у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 75, 80-81, 376 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 від розгляду клопотання слідчого задовольнити.

Відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду від розгляду клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000544 від 19.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 14.08.2023 року о 15:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_9

14.08.2023