Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1550/22
УХВАЛА

Іменем України

25.05.2023 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 12 жовтня 2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, розлучений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме: вироком Артемівського міського суду Донецької області від 3 червня 1987 року за ч. 2 ст. 206 КК УРСР (1960 року) до позбавлення волі на строки три роки та шість місяців; вироком Артемівського міського суду Донецької області від 8 вересня 1987 року за ч. 1 ст. 143, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК УРСР (1960 року) до позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна; вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 жовтня 1992 року за ч. 1 ст. 183, ст. 43 КК УРСР (1960 року) до позбавлення волі на строк два роки та шість місяців; вироком Артемівського міського суду Донецької області від 11 липня 1995 року за ч. 3 ст. 143 КК УРСР (1960 року) до позбавлення волі на строк чотири роки з конфіскацією майна; вироком Артемівського міського суду Донецької області від 23 листопада 1995 року за ст. 19, ч. 1 ст. 170, ч. 1 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 42 КК УРСР (1960 року) до позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна; вироком Артемівського міського суду Донецької області від 14 листопада 2002 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк два роки; вироком Артемівського міського суду Донецької області від 24 січня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки; вироком Артемівського міського суду Донецької області від 14 травня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки та три місяці; вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2006 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців; вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 5 січня 2012 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк один рік та два місяці; вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 серпня 2013 року за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки; вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. 16 грудня 2020 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на одинадцять місяців та одинадцять днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченим указаних документів.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів із тих підстав, що він може переховуватися від суду, потрапити на непідконтрольну територію; незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення кримінального покарання та отримання показань на свою користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вводити суд в оману, ухилятися від викликів; вчинити нові кримінальні правопорушення.

Прокурор стверджує, що обвинувачений не має постійного джерела доходів, не має роботи, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, може потрапити на непідконтрольну територію.

На переконання прокурора до обвинуваченого неможливо застосувати менш суворі запобіжні заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. По суті цього клопотання вказує, що прокурором не доказано наявність підстав для тримання його під вартою, ризики, що є підставою для тримання під вартою прокурором недоведені, а також не доведено, що до нього неможливо застосувати менш суворий запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, а особисто подане клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, вважає, що відсутні підстави для тримання обвинуваченого під вартою, просила застосувати щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються вирішення питання про продовження обвинуваченому строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а так інші необхідні матеріали судового провадження, дійшов до такого висновку.

За чч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання, що стосується продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, суд виходить із такого.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 листопада 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 1 січня 2023 року із визначенням розміру застави.

Останньою ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 9 червня 2023 року.

Тобто щодо обвинуваченого закінчується строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, шляхом виїзду на тимчасово непідконтрольні території; впливати на потерпілого та свідків, які судом не допитувалися; вчинити інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263КК України, тобто у злочинній діяльності. Злочини в яких обвинувачений обвинувачується є нетяжким та тяжким, обидва умисні, перший також корисливий, за який передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Злочини вчинені в період введення в Україні воєнного стану. Обвинувачений раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, відбував реальні покарання в місцях позбавлення волі та є обвинуваченим у кримінальному провадженні, що здійснюється іншим судом. ОСОБА_4 не має місця роботи, відповідно доходів, тобто може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для отримання доходу, на території юрисдикції суду постійного житла та родини також не має, постійне місце проживання обвинуваченого знаходиться на території бойових дій, тобто він може поїхати до свого офіційного помешкання, що перешкоджатиме здійсненню щодо нього провадження або взагалі залишити підконтрольну територію, про що по суті стверджує прокурор у поданому клопотанні. Обвинувачений негативно характеризується, зловживає алкогольними напоями, а відтак у стані сп`яніння може проявляти антигромадську поведінку.

Зазначене на переконання суду в сукупності, зважаючи також на суворість покарання, що загрожує обвинуваченому, свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від суду з метою уникнення кримінального покарання; незаконно впливати на останнього недопитаного в суді свідка для надання ним показань у суді на його користь; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до суду; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ці самі обставини, що встановлені судом під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу, а також особа обвинуваченого, свідчать про неможливість запобігти ризикам шляхом застосування будь-якого іншого запобіжного заходу.

Суд оцінює суворість можливого покарання для обвинуваченого та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі незастосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Згідно з вищезазначеним, клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, підлягає задоволенню, а строк запобіжного заходу має бути продовжений до 23 липня 2023 року включно.

Оскільки суд дійшов до переконання про наявність підстав для продовження щодо обвинуваченого строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно його клопотання про зміну запобіжного заходу на менш суворий у виді особистого зобов`язання є необґрунтованим, а тому підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370-372, 394, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 липня 2023 року включно.

Залишити той самий визначений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 листопада 2022 року розмір застави, порядок її внесення, обов`язки, що підлягають покладенню на обвинуваченого у разі внесення застави.

Строк дії ухвали визначити до 23 липня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Залишити без задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1