233 № 233/1975/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 09 січня 2023 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1КК України, відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яблунівка, Костянтинівського району, Донецької області, громадянина України, студента 1-го курсу вищого професійного училища №113, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2023 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, у темний час доби, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault-21», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в якому в якості пасажирів знаходилися неповнолітні: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи в порушення вимог п. 2.1 «а» та п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, відповідно до яких:

п.2.1Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин,

не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «В», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи рух в темний час доби з увімкненим дальнім світлом фар по проїзній частині автомобільної дороги Н-20 сполученням Слов`янськ Донецьк Маріуполь зі сторони м. Костянтинівка в бік м. Донецьк в районі 69 кілометр + 953 м. на території Іллінівської ОТГ Краматорського району Донецької області, діючи в порушення вимог п. 2.3 «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,

діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої оглядовості спостерігати за дорожньою обстановкою та реагувати на її зміну, не маючи перешкод технічного характеру, наближаючись до встановлених на його смузі руху бетонних блоків не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху через розділювальну смугу суміжних проїзних частин, де скоїв наїзд на перешкоду (бетонний блок).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault-21», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , неповнолітній ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому внутрішнього мищелка лівої плечової кістки, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для свого лікування термін більш ніж 21 доба (3 тижні), та пасажир - неповнолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого передньо-нижнього звиху правого плеча, закритого уламкового перелому внутрішньої щиколотки заднього краю правої великогомілкової кістки, розрив п`яточно-малогомілкової зв`язки з підвивихом ступні у нутрі, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для свого лікування термін більш ніж 21 доба (3 тижні).

Допущені неповнолітнім водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. 2.3 «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

04 квітня 2020 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, точного часу не встановлено, малолітній ОСОБА_10 , скориставшись тим, що його батьки сплять, вийшов з місця мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У той же день, приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_6 переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у дворі побачив велосипед «Formula Race» червоно-бірюзового кольору (колеса - 20, рама 10,5) вартістю 1874,25 грн., який викотив з двору вищевказаного домоволодіння через хвіртку в паркані, запірний пристрій якої відчинив самостійно, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, спричинивши ОСОБА_11 матеріальний збиток на вказану суму.

До суду справа надійшла з клопотанням старшого слідчого, про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру, з яким погодився прокурор.

В судовому засіданні:

ОСОБА_12 - свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння за цим клопотанням визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав пояснення, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставина. Фактичні обставини справи, викладені в клопотанні, підтвердив та не заперечував.

Прокурор ОСОБА_3 - повністю підтримала клопотання та вказала на необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді його передачі під нагляд опікуна ОСОБА_5 ..

Захисник ОСОБА_4 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_5 , просили задовольнити клопотання.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_8 надали суду заяви написані за участю їх законних представників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в яких висловили своє не бажання приймати участь у розгляді вказаного клопотання. Про дату час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про що вказали в наданих суду заявах.

Представник органу опіки та піклування, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, просила суд проводити розгляд клопотання без її особистої участі, наполягаючи на його задоволенні, про що висловилась письмово, в наданій суду заяві.

Обговоривши із наявними учасниками можливість розгляду клопотання без участі належно повідомлених судом: потерпілих та їх законних представників, а також представника органу опіки та піклування, із врахуванням належного повідомлення судом представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції та отримавши згоду від наявних учасників на такий розгляд, судом, враховуючи вимоги ч.1 ст.500КПК України, було вирішено здійснити розгляд клопотання по суті заявлених вимог.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наданні докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.501КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Так, оцінюючи докази по справі, показання неповнолітнього ОСОБА_6 , які не викликають у суду сумнівів в їх правдивості, суд вважає що неповнолітній ОСОБА_6 , будучі у віці повних 15 років вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1КК України.

Відповідно до вимог ст.498КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами ч.2 ст.97КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Як встановлено у судовому засіданні, вчинення неповнолітнім ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1КК України, підтверджується вищезазначеними дослідженими судом доказами, поясненнями осіб у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_6 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст.22КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечне діяння.

Згідно положень ч.2 ст.500КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд опікуна ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що ОСОБА_6 на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності. Також суд враховує умови його життя та виховання, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього зокрема те, що він проживає та виховується у неповній сім`ї, посередньо характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також думку його законного представника щодо можливості застосування примусового заходу виховного характеру.

Таким чином, враховуючи думку прокурора та інших учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд опікуна ОСОБА_5 ,яка здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього і постійний контроль за його поведінкою що, на думку суду, буде сприяти перевихованню неповнолітнього.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 , з якої стягнути 1510 гривень 24 копійки витрати на проведення експертизи № СЕ-19/123-23/2518-ІТ.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2023 року на: автомобіль «Renault 21», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 16 лютого 2007 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та перебував у користування неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучений під час огляду місця події 08 січня 2023, слід скасувати.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_6 - не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.97,105КК України, ст.ст.124,369-372,376,395,497,498,501КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 09 січня 2023 року відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яблунівка Костянтинівського району Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд опікуна, законного представника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру терміном до повноліття ОСОБА_6 .

Стягнути з законного представника ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

АРЕШТ - накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2023 року на автомобіль «Renault 21», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 16 лютого 2007 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та перебував, на час вчинення діяння, у користуванні неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучений під час огляду місця події 08 січня 2023 - СКАСУВАТИ

Речовий доказ: автомобіль «Renault 21», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 16 лютого 2007 року зареєстрований на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та який знаходиться під розпискою у законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 - залишити останній, як користувачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1