ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участі сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000625 від 20.02.2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 13 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сторожинець, Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє: 01.12.2020р. вироком Шевченківського районного суду м. Львів за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 13 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених.4 ст.185 КК України та ч.1 ст.263 КК України і за їх вчинення призначено йому покарання:- за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

ЄУНСС:725/4631/23

НП:№11-кп/822/347/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислено з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 год. 12 хв. 03.05.2023 р.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 64 791 грн. 88 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні у сумі 20 836 грн. 58 коп.

Вирішено питання про речові докази по справі.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи його винуватості та доведеності вини, просить змінити рішення районного суду в частині призначеного покарання, застосувавши вимоги ст.69 КК України.

Вважає, що призначене районним судом покарання є занадто суворим.

На думку апелянта, визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, є тими обставинами, які дають підстави для застосування вимог ст. 69 КК України.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 притягнуто до кримінальної відповідальності за те, що він у період часу з 08 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв. 20.02.2023 року, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, шляхом пошкодження вхідного вікна стороннім предметом проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_9 матеріальні цінності, а саме: золоті сережки вартістю 13780 грн. 48 коп.; золоті сережки вартістю 9186 грн. 99 коп.; срібну каблучку вартістю 821 грн. 12 коп.; срібні сережки вартістю 1876 грн. 86 коп.; золотий корпус циферблата вартістю 21499 грн. 98 коп.; золоту каблучку вартістю 2526 грн. 42 коп.; золоту каблучку вартістю 3674 грн. 79 коп.; золоті сережки вартістю 6552 грн. 61 коп.; золоті сережки вартістю 13780 грн. 48 коп.; срібну каблучку вартістю 703 грн. 82 коп.; срібні сережки вартістю 938 грн. 42 коп.; срібні сережки вартістю 703 грн. 82 коп.; золоту каблучку вартістю 4593 грн. 49 коп.; золоту брошку вартістю 9258 грн. 12 коп.; золоту каблучку вартістю 13780 грн. 48 коп.; грошові кошти у сумі 1500 грн., а також 50 євро, що згідно валютного курсу Національного банку України станом на 20.02.2023 року становило 1941 грн. 88 коп.

У подальшому ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 107 119 грн. 76 коп.

Крім того, у період часу із 20.03.2023р. по 31.03.2023р. ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, шляхом віджиму вікна стороннім предметом проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_10 речі, а саме: одноканальний підсилювач марки «Кісх», модель «АР1000D», чорного кольору, вартістю 4305 грн. 70 коп.; три латунні попільнички загальною вартістю 549 грн. 33 коп.; ноутбук «LENOVO» вартістю 30 000 грн.; два вінчестери марки «LENOVO» загальною вартістю 4000 грн.; фотоапарат «Nicon» вартістю 1000 грн.; пневматичну гвинтівку «PCP» вартістю 1000 грн.; телевізор «LG» вартістю 34 000 грн.; телевізор «Samsung» вартістю 33 000 грн.; золотий браслет вартістю 10 000 грн.; два хутрові вироби загальною вартістю 12 000 грн.; дві мікрохвильові печі «Samsung» загальною вартістю 7000 грн.; бензопилу «Штіль» вартістю 6000 грн.; акустичну колонку фірми «Magnat» вартістю 2000 грн.; годинник «Humbo H» вартістю 3500 грн.; музичний центр фірми «Panasonic» вартістю 4000 грн.; компресор для фарбування «Bosh» вартістю 2000 грн.; стерео-систему «Technics» вартістю 2500 грн.

У подальшому ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 156 855 грн. 03 коп., що відповідає значним розмірам.

Крім цього, 17.04.2023 року близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_6 , в умовах дії воєнного стану, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_11 велосипед марки «SRJ» вартістю 12552 грн.

У подальшому ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 12552 грн.

Також на початку березня 2023 року, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в парку імені Ф. Шиллера, що по вул. Київській в м. Чернівці, в кущах знайшов обріз мисливської рушниці.

Тоді ж ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, привласнив дану зброю, тобто незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, та для використання у власних корисливих цілях, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року (далі - Положення), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (далі - Інструкція), не маючи на це відповідного дозволу, незаконно переніс її до місця свого проживання по АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав до середини квітня2023 року, а в подальшому переніс до іншого місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де продовжував зберігати до 03.05.2023 року.

В подальшому, а саме 03.05.2023 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 , переслідуючи умисел, направлений на порушення вимог Положення та Інструкції, незаконно, протиправно, маючи на меті отримання прибутку, переніс вказану зброю з місця свого проживання по АДРЕСА_1 до парку імені АДРЕСА_5 , де за грошові кошти в сумі 5000 грн. збув її ОСОБА_12 , який в свою чергу добровільно видав отриманий обріз мисливської рушниці для дослідження працівникам поліції.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/3854-БЛ від 04.05.2023 року наданий на дослідження предмет являється гласкоствольною вогнепальною зброєю - обрізом, який виготовлений саморобним способом з двохствольної мисливської рушниці моделі «БМ» 16 калібру, заводський № НОМЕР_1 , 1947 року виготовлення, шляхом укорочування блоку стволів до залишкової довжини 336 мм й відпилювання приклада до шийки ложі. Обріз придатний до стрільби патронами 16 калібру.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили їх задовольнити з підстав у ній зазначених, міркування прокурора, яка заперечила проти задоволення поданої апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції дане кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, а тому відповідно до ст.394, 404 КПК України, висновки районного суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що воно обране судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про можливість пом`якшення призначеного йому покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.

При призначенні районним судом покарання обвинуваченому було враховано те, що він визнав свою вину, у скоєному розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, частково відшкодував завдану потерпілим шкоду шляхом повернення частини викраденого майна. Разом з тим, місцевим судом взято до уваги і кількість епізодів крадіжок та загальну вартість викраденого майна.

Дані обставини дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у наближених до мінімальних меж, встановлених у санкціях ч.1 ст.263 та ч.4 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням того, що ОСОБА_13 вчинив два корисливі кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії тяжких, один із яких належить до злочинів у сфері проти власності, а інший - проти громадської безпеки, то вказаних обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі обставини були повністю враховані судом при призначені покарання за вчинені кримінальні правопорушення, при цьому достатніх та переконливих доводів того, що такі істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину - обвинуваченим не наведено.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд зобов`язаний врахувати особу винного, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки.

Аналізуючи особу ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що він був неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у період незнятої та непогашеної судимості, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив новий аналогічний злочин, що свідчить про його суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення схожих злочинів.

За таких підстав, у даному випадку, призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено санкціям злочинів, за які він був засуджений, є неможливим.

Колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахував усі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду, як про те просить апелянт, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 13 липня 2023 року щодо нього за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 - в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3