Справа № 699/779/20
Номер провадження № 1-кп/699/31/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження № 0000241 щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 (з урахуванням зміненого обвинувачення) 30.05.2020 близько 02:30 год., перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення викрадення чужого майна і зверненням його на свою користь, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, проник на огороджене подвір`я вказаного домоволодіння та шляхом відкриття незамкнених дверей сараю проник до нього, звідки здійснив крадіжку двох козенят віком близько двох місяців кожне, вагою 9 та 11 кілограм відповідно. Згідно довідки № 6 від 17.06.2020 вартість м`яса в живій вазі кози домашньої станом на 30.05.2020 становить 20 гривень за кілограм.

Після чого, місце вчинення злочину ОСОБА_7 покинув завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 400 гривень та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що раніше знав потерпілу. Станом на 30.05.2020 року остання винаймала житло по АДРЕСА_2 . Він бував у цьому домоволодінні, оскільки допомагав по господарству. В день вчинення крадіжки він перебував в стані сп`яніння і бажаючи передати своєму знайомому козенят, він вночі пішов через город на подвір`я потерпілої і відчинив двері сараю. Після цього козенята самостійно вийшли з сараю. Далі він вкинув їх у мішок та на автомобілі таксі поїхав у м.Корсунь-Шевченківський до ОСОБА_9 та передав йому козенят. На наступний ранок на питання потерпілої він зізнався у крадіжці і сказав де знаходяться козенята. Город у потерпілої не огороджений. Зазначив, що мав психічне захворювання.

Вартість викраденого майна обвинувачений ОСОБА_4 у суді повністю визнав.

Потерпіла ОСОБА_8 скориставшись своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, міру покарання залишила на розсуд суду, у зв`язку з чим показань суду не надала (а.с.17).

Суд, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим провести розгляд в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, тобто обмежитись допитом обвинуваченого, , а також вивченням матеріалів, які характеризують його особу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_7 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого діяння доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який класифікується як тяжкий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, думку потерпілої про суворість покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується негативно (а.к.п.147).

ОСОБА_7 звертався до лікаря психіатра, що вбачається з довідки виданої комунальним некомерційним підприємством «Корсунь-Шевченківська центральна районна лікарня» від 26.06.2020 року №63 (а.к.п.150).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №341 від 26.08.2020 на період скоєння ОСОБА_7 інкримінованого діяння, останній усвідомлював значення своїх дій і керувати ними (а.к.п.130-132).

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу пробації останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.2 ч.3 ст. 76 КК України (а.к.п.160-162).

З урахуванням всіх обставин справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини й мотиви, тяжкість їх наслідків, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Завдані збитки на загальну суму 400 грн. відшкодовані.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні: двоє козенят чорної та чорно-білої масті, які передано під розписку власнику ОСОБА_8 на зберігання, залишити у її розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1