Справа № 489/3929/23
Провадження № 1-кп/489/849/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

21 липня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000193 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернихівці Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 06.06.2023 за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ленінським районним судом міста Миколаєва у цивільній справі № 489/2665/23, провадження № 2-о/489/90/23, ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено на нього обов`язки, а саме:

- заборона перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборона вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборона наближатись на відстань ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_3

27.06.2023 близько 15:55 год. ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений із рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва у цивільній справі № 489/2665/23, але відмовився від підпису в присутності понятих осіб.

Будучи належним чином ознайомленим із вище зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 27.06.2023 близько 18:00 год. прибув до під`їзду будинку, в якому проживає ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходячись на сходах біля вказаної вище квартири, вчинив сварку з ОСОБА_3 та не давав можливості останній зайти до її місця проживання. На вимогу ОСОБА_3 залишити територію, на якій ОСОБА_2 заборонено перебувати згідно із заходами обмежувального припису, останній відмовився.

Крім того, ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомлений із вище зазначеним рішенням, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, ОСОБА_2 08.07.2023 близько 12:24 год. знову прибув до під`їзду будинку, де проживає ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив з останньою сварку та погрожував фізичною розправою.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_2 заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну регламентовану законодавством діяльність суду та органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне невиконання обмежувальних приписів, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 від 14.07.2023, складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000193), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

Розглянувши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, а саме: умисне невиконання обмежувальних приписів.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, досяг похилого віку та є пенсіонером, на лікуванні у лікарів психіатра та нарколога не перебував.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, досяг похилого віку, раніше не судимий, не має негативної характеристики, визнання ним своєї вини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України у виді мінімального строку арешту. Вказаний вид та міра покарання, на переконання суду, є необхідними й достатніми для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1