Справа № 487/3025/23
Провадження № 1-кс/487/2000/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області майор поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчий посилалася на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримував, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперчували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що є підстави для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

З матеріалів клопотання судом встановлено, що 27.06.2023 затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

27.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146КК України незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в порушення гарантованих ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» положень, вчинив наступні дії.

05.05.2023 приблизно о 15:00 год ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_15 та ОСОБА_14 приїхали на автомобілі Volvo S40 з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , та запропонували ОСОБА_7 сісти у вказаний автомобіль, на що останній погодився. Одразу після цього вказані особи, всупереч волі ОСОБА_7 , перевезли його за місцем тимчасового проживання ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де передали останнім. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 охороняти потерпілого ОСОБА_7 ..

В подальшому, продовжуючи реалізовувати єдиний спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 проти волі ОСОБА_7 незаконно утримували останнього у вказаному будинку приблизно до 15:00 08.05.2023, при цьому ОСОБА_7 не мав можливості самостійно покинути зазначене приміщення, оскільки вказані особи здійснювали його цілодобову охорону, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_7 розцінював як реальну загрозу своєму життю

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, це, зокрема, дані протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 11.05.2023; довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023 про госпіталізацію ОСОБА_7 ; протоколу огляду місця події від 11.05.2023; протоколів допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.05.2023 та 19.05.2023; протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 19.05.2023; протоколів допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 19.05.2023; протоколу обшуку від 27.06.2023; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 27.06.2023.

Зважаючи на тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 (санкція ч. 2 ст. 146 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років), останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Підозрюваний є військовослужбовцем, має також зв`язки серед військових формувань, члени яких можуть сприяти йому в підшукуванні місць для переховування. Ризик втечі також оцінюється в контексті чинників, пов`язаних з даними про особу ОСОБА_5 , який неодружений, утриманців не має. А отже, на думку слідчого судді, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи наявність у підозрюваного доступу до зброї.

Слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який зареєстрований в АДРЕСА_3 , там же і проживає, неодружений, утриманців не має; з червня 2023 є військовослужбовцем (водій) ВЧ НОМЕР_2 ; має задовільний стан здоров`я.

Отже, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного та фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Проте, слідчий суддя також вважає, що запобігти зазначеним вище ризикам можливо не лише шляхом застосування цілодобового домашнього арешту, а також й у разі заборони залишення житла у певний період доби, а саме: з 22:00 год до 05:00 год, врахувавши, що підозрюваний виконує обов`язки військовслужбовця.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год до 05:00 год у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, заборонивши йому залишати місце постійно проживання за адресою: АДРЕСА_3 в період часу з 22:00 год до 05:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 04.07.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1