Справа № 466/9851/22
Провадження № 1-кп/466/343/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі :

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0001099 від 21.09.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області м. Дзержинськ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, працездатного, тимчасово не працюючого, раніше судимого 02.07.2021р. Донецьким міським судом Донецької області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 17000грн.,- 01.11.2021р. Дзержинським міським судом Донецької області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до 1 року позбавлення волі і штрафу в розмірі 17000,00грн., який вступив в законну силу 17.02.2022 року, зареєстрованого АДРЕСА_1 , тимчасово зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 19.09.2022 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні СЗШ №100 за адресою: м. Львів, вул. Величковського, 58, знайшов банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою користувалася ОСОБА_6 , та забрав із собою. Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення грошових коштів із знайденої банківської карти «ПриватБанк». Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 встановив, що на картковому рахунку є грошові кошти і він має можливість розпоряджатись наявними коштами на карті. 19.09.2022 року в період часу з 18:40 год. до 18:43год. ОСОБА_4 маючи умисел на крадіжку чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно, умисно, з корисливих мотивів, використавши привласнену банківську картку «ПриватБанк», належну ОСОБА_6 , шляхом зняття готівки через банкомат за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 115, викрав із банківської картки грошові кошти в сумі 5181 грн. 06 коп., після чого залишив місце вчинення злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 19.09.2022 року в період часу з 19:40 год. до 19:54 год., прибувши до банкомату за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 81, маючи умисел на крадіжку чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно, умисно, з корисливих мотивів, використавши привласнену банківську картку «ПриватБанк», належну ОСОБА_6 , шляхом зняття готівки, викрав із неї грошові кошти в сумі 11 440,00 грн., після чого залишив місце вчинення злочину.

Внаслідок вчинення злочину потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 16 621грн.06коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та дав суду показання про те, що він дійсно 19.09.2022 року в обідній час, перебуваючи в СЗШ №100 за адресою: м. Львів, вул. Величковського, 58 знайшов на сходах вказану в обвинувальному акті банківську картку «ПриватБанк» та забрав її собі. В подальшому через банкомати двічі знімав кошти з цієї банківської картки. Вину визнає частково, оскільки не викрадав банківську картку, а знайшов її. У скоєному щиро розкаявся. Шкоду потерпілій відшкодував частково в розмірі 1000,00 грн. Просив його суворо не карати.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його винуватість повністю та об`єктивно підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що з обвинуваченим ОСОБА_4 знайома не була. Ввечері 19.09.2022 року виявила відсутність банківської карти, якою користується на постійній основі зі згоди власника картки її матері ОСОБА_8 . Підтвердила факт часткового відшкодування ОСОБА_9 шкоди в розмірі 1 000,00 грн.

Та обставина, що картка видана на ім`я ОСОБА_8 правового значення не має, оскільки потерпіла ОСОБА_7 зі згоди власника картки є належним її користувачем та розпорядником коштів.

Речовим доказом у справі постановою слідчого від 21.09.2022р. визнано DVD-R диск, на якому зафіксована подія вчинення злочину 19.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Обставини вчинення інкримінованого злочину учасниками провадження не оспорювалися. Суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої.

Відповідно до ч.3 ст.370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.22 КПК України судом були створені всі умови для реалізації принципу змагальності сторін в судовому засіданні, які передбачають самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України; рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно з ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

За ч.2 ст.51 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини його вчинення,особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, не має постійного місця праці, міцних соціальних зв`язків.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_4 01.11.2021 року був засуджений Дзержинським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять) грн. Вирок набрав законної сили 17.02.2022 року. Покарання у виді позбавлення волі за вказаним вироком ОСОБА_4 не відбув, штраф не сплатив.

За ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 01.11.2022 року.

У відповідності до ч.3 ст.72 КК України, вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 01.11.2022 року, в частині за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 309, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді 17 000 (сімнадцять) грн. штрафу в дохід держави виконувати самостійно.

Встановлено, що до ОСОБА_4 з 17.10.2022 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою суду від 05.04.2023 року на 60 днів з 15.04.2023 року по 13.06.2023 року.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу, але не довше як на 60 днів.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_4 рахувати його з часу фактичного затримання 17.10.2022 року.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349,370,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за попереднім вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 01.11.2022 року остаточне покарання визначити у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 01.11.2022 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять) грн. в дохід держави виконувати самостійно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не довше як на 60 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання 17 жовтня 2022 року.

Речові докази : DVD-R диск, на якому зафіксована подія вчинення злочину 19.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження №0001099 від 21.09.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокуророві.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_10 -Шумська