Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/430/23
провадження № 1-кп/624/55/23
УХВАЛА

Іменем України

смт. Кегичівка 06 червня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю в.о. секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, у залі суду смт Кегичівка, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000310 відповідно до якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вихорівка, Братського району, Іркутської області, РФ, українець, громадянин України, освіта неповна - середня, не військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має, інвалідності не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не засуджений,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кегичівського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З поданого клопотання вбачається, що 11 квітня 2023 року близько 20 год 00 хв, ОСОБА_4 , знаходився в квартирі свого знайомого ОСОБА_7 , розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з власником квартири - ОСОБА_7 , його співмешканкою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вживали спиртні напої.

Під час розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин сталася сварка з ОСОБА_6 , в ході якої в ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 смерті.

Після чого, реалізуючи цей злочинний умисел ОСОБА_4 сходив до своєї квартири, розташованої по сусідству, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де взяв ніж та повернувся до квартири ОСОБА_7 і усвідомлюючи те, що нанесення удару ножем в живiт є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, наніс ОСОБА_6 три удари лезом ножа, який тримав у правій руці, в область живота та один улар лезом ножа в область паху, в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаних ран та проникаючого ножового поранення передньої стінки живота.

В подальшому, ОСОБА_4 вважаючи, що досяг своєї злочинної мети та виконав усі дії, які на його думку, необхідні були для доведення злочину до кінця, а саме смерті ОСОБА_6 припинив нанесення ударів ножем, однак наслідки у вигляді смерті останнього не настали завдяки наданню йому своєчасної медичної допомоги, тобто злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство.

11 квітня 2023 року о 23 год 45 хв, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 208 КПК України, затримано.

12 квітня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство.

Ухвалою Красноградського районного суду від 12 квітня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком до 10 червня 2023 року.

31 травня 2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено до Кегичівського районного суду.

Наразі ризики, заявлені при обранні запобіжного заходу, не зникли і продовжують існувати.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вихорівка Братського району Іркутської області РФ, зареєстрований по АДРЕСА_5 . Фактично проживаючий по АДРЕСА_4 , українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, інвалідом не являється, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не засуджений:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик ґрунтується на тому, що підозрюваний розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, в тому числі шляхом виїзду з району, області з метою уникнення від органу досудового кримінальної відповідальності та переховуватись від розслідування та суду.

2) незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що свідки вказаного злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 с сусідами підозрюваного, підтримують з ним дружні відносини, тобто підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою викривлення їх свідчень під час досудового розслідування, а також в суді на його користь з метою уникнути кримінального покарання, що значною мірою може вплинути на всебічне та повне встановлення всіх обставин вказаного злочину.

Дані вивчення особи підозрюваного ОСОБА_4 , свідчать про відсутність міцності його соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, не має дітей, не має постійного місця роботи, скоїв особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до особливо тяжких злочині розумінні ст. 12 КК України. Крім того, санкція ч.1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та може перешкоджати встановленню всіх обставин скоєного злочину, впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також та наявність в даному кримінальному провадженні суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, цінності життя людини, застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному провадженні не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством та не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого, щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає обґрунтованим посилання сторони обвинувачення, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як за вчинення вищевказаного злочину передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі; незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що свідки вказаного злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є сусідами підозрюваного, підтримують з ним дружні відносини.

Також в суді встановлено, що у підозрюваного недостатньо міцні соціальні зв`язки, так як він сім`ї не має, не працює.

Відтак, суд приходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим ризикам на які послався прокурор у своєму клопотанні.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання суддя керується рішеннями ЕСПЛ.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням фактичних обставин провадження, а саме того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства в цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Враховуючи те, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - спливає 10 червня 2023 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, та з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, характер та обставини його вчинення, враховуючи п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку не визначати розмір застави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб - до 04 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Копію даної ухвали надати учасникам провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1