18.08.2023 Справа № 756/5376/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/5376/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003047 від 14.12.2022, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 14.04.2010 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік на підставі ст. 75 КК України (справа № 1-320/2010);

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06.09.2011 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць (справа № 1-959/11);

- вироком Святошинського районного суду міста Києва від 10.10.2011 за ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць (справа № 1-1112/11);

- вироком Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки (справа № 757/1897/15-к);

- вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.11.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки на підставі ст. 75 КК України (справа № 135/1196/18);

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2023 за ч. 1 ст. 309, статей 71, 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці (справа № 756/8735/22),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено: 1) з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022; 2) з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022; 3) з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022; 4) з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022; 5) з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022.

Водночас, судом встановлено, що 13.12.2022 о 19:41 ОСОБА_3 перебував у приміщенні для видачі замовлень кур`єрам ресторану «МАКДОНАЛДС» у місті Києві (просп. Оболонський, 26а). У цей час потерпілий ОСОБА_7 , зайшовши до приміщення ресторану «МАКДОНАЛДС» та отримавши замовлення, яке мав доставити через додаток «ГЛОВО», залишив телефон на лавці ресторану й вийшов з приміщення.

Побачивши мобільний телефон марки «XIAOMI» MI А2 4/32 (IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 ) в корпусі чорного кольору в чохлі чорного кольору, залишений ОСОБА_7 на лавці ресторану «МАКДОНАЛДС», у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій вищевказаний умисел, у той же час, день та місці ОСОБА_3 з корисливих мотивів з метою власного збагачення шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_7 , взяв мобільний телефон марки «XIAOMI» MI А2 4/32 (IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 ) в корпусі чорного кольору в чохлі чорного кольору, що належить ОСОБА_7 , поклав його до своїх речей і вийшов із приміщення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме здав до пункту купівлі/продажу мобільних телефонів, отримавши за нього гроші у сумі 1 300 грн, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнової шкоди на суму 3516 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився, жодних заяв та/або клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до заяви потерпілого від 27.04.2023 останній просить судове провадження кримінального провадження здійснювати за його відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Заслухавши позиції учасників судового провадження про можливість проведення судового розгляду, враховуючи відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні, а також те, що викрадений товар було повернуто потерпілому на відповідальне зберігання, суд прийняв рішення про проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, зазначив, що жалкує, що так сталося, попросив вибачення за вчинене, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 показав, що в грудні 2022 у вечірній час доби він перебував у приміщенні для видачі замовлень кур`єрам ресторану «МАКДОНАЛДС» у місті Києві (просп. Оболонський, 26а), де на лавці помітив чужий мобільний телефон марки «XIAOMI» MI А2 4/32. Пересвідчившись, що ніхто зі сторонніх осіб за його діями не спостерігає, він взяв чужий мобільний телефон та поклав його до своїх речей. Після того, як доставив замовлення, він здав викрадений мобільний телефон до пункту купівлі/продажу мобільних телефонів, отримавши за нього 1 300 грн.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних рішень, що стосуються долі речових доказів, а також матеріалів, що характеризують особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень у тому числі й корисливих, за місцем проживання характеризується формально посередньо, неодружений, має матір пенсійного віку, на спеціальних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому та встановлюючи ступінь його вини у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя, стан здоров`я та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.

З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, мотиви, характер, спосіб вчинення ОСОБА_3 злочину, який відноситься до категорії тяжких, в сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого та відомостями про особу обвинуваченого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, з реальним його відбуванням та не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Водночас, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент ухвалення вироку у цій справі ОСОБА_3 є раніше судимим за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2023, водночас у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, до постановлення попереднього вироку від 20.03.2023, а тому остаточне покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати - статтями 124, 126 цього Кодексу.

Приймаючи рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує, що на стадії судового провадження стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідно до ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 22.05.2023 (справа №756/5376/23), строк дії якої сплив 22.07.2023, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2023 більш суворим за цим вироком ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня приведення вироку до виконання після набрання законної сили.

До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 06:00, на строк 2 (два) місяці, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Оболонському УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Речові докази:

- DVD-R диск з приміщення ресторану «МАКДОНАЛДС» у місті Києві (просп. Оболонський, 26а), - після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «XIAOMI» MI А2 4/32 у корпусі чорного кольору в чохлі чорного кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 ), який було передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому за належністю.

Стягнути ОСОБА_3 користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта в сумі 943(дев`ятсот сорок три) грн 90 коп (отримувач: УК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); номер рахунку (IBAN): UA0026006; код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1