Справа № 161/8607/23 Провадження №11-сс/802/316/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року про відмову в накладенні арешту на майно (ЄРДР № 0000475),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майн, а саме: транспортного засобу марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_10 та поліса страхування на 5 арк. із зазначеною особою страхувальником ОСОБА_11 , , в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000475, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_10 , який не є фігурантом у вказаному кримінальному провадженні та накладення арешту на його майно буде порушенням його прав як власника вказаного майна.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що до матеріалів клопотання додано докази, що підвереджують факт тривалого користування ОСОБА_12 транспортним засобом марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, даний автомобіль він міг придбати за кошти, отримані від ОСОБА_13 . Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримувала подану апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на все майно, адвоката ОСОБА_7 , який заперечив апеляційну скаргу та просив судове рішення залишити без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Положеннями ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 від 05 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.п.4).

Згідно із витягу з ЄРДР, 06.03.2023 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Луцьк, вул Кравчука, 3-74, діючи умисно, шляхом обману, заволодів грошовими коштами належними ОСОБА_13 , які остання самостійно надала, чим спричинив останній майнової шкоди.

Так, 24.05.2023 в ході огляду місця події поблизу автомийки «0-24», за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, 14 виявлено транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , який вилучено на штрафмайданчик. Також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_10 та поліс страхування на ОСОБА_11 .

В межах вказаного кримінального провадження постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 24.05.2023 року, автомобіль марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Як убачається з матеріалів провадження, 22 червня 2023 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.п.43-44).

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 - транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_10 (а.п.47).

Так, в поданій апеляційній скарзі прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , мотивуючи це тим, що у ході досудового розслідування встановлено факт користування ОСОБА_12 вказаним автомобілем та він міг його придбати за кошти, отримані в потерпілої ОСОБА_13 ..

Однак такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки, а ні до клопотання про накладення арешту на майно, а ні до апеляційної скарги не надано доказів того, що транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 використовувався як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а факт користування цим автомобілем підозрюваним ОСОБА_12 не може слугувати підставою накладення арешту на транспортний засіб.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що згідно поданого клопотання про накладення арешту на майно, транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , метою накладення арешту на вказаний автомобіль слідчий вказує збереження речових доказів.

Проте, стороною обвинувачення не доведено, яке ж доказове значення у кримінальному провадженні, в якому проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України має страховий поліс страхувальника ОСОБА_11 , транспортний засіб ОСОБА_10 та свідоцтво про його реєстрацію, якщо підозрюваним в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_12 ..

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, автомобіль марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію і страховий поліс не відповідають критеріям, вказаним в ст.98 КПК України.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вилученого майна може призвести до обмеження прав його власника.

Таким чином, клопотання слідчого будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на вилучене майно, які би відповідали меті та завданням його арешту, не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його задоволення.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року про відмову в накладенні арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: