Справа № 738/799/23
№ провадження 1-кп/738/73/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2023 року за №0000052, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Синявка Менського (нині Корюківського) району Чернігівської області, з середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше несудимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

08 квітня 2023 року близько 22 години 15 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись на ґанку будівлі бару, розташованого по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшовши до ОСОБА_5 , яка знаходилася у положенні стоячи, кулаком правої руки завдала останній не менше двох ударів в область голови, чим заподіяла ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

У даному проваджені ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_2 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченої та кваліфікацію її дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями потерпілої, обвинуваченої, матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, та матеріалами цивільного позову.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 24 травня 2023 року.

За змістом обвинувального акту, який підтримала прокурор, остання вважала установленим те, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, зазначила, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання відсутні, просила призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням та цивільний позов визнала повністю, щиро розкаялася, правову кваліфікацію дій не оспорювала, погоджувалася з фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 надала показання, правову кваліфікацію дій обвинуваченої не оспорювала, просила задовольнити цивільний позов та призначити покарання обвинуваченій у виді громадських робіт. Представник потерпілої підтримав позицію потерпілої.

Показання потерпілої та обвинуваченої.

Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала, що 08 квітня 2023 року вона разом з братом ОСОБА_7 та подругою ОСОБА_8 поїхали в с. Синявка на відкриття бару. З обвинуваченою ОСОБА_2 була знайома ще зі школи. Вона з друзями відпочила в барі, там же знаходилася ОСОБА_2 .. Близько 22-00 години всі вийшли на ґанок приміщення бару, де вона спілкувалася з чоловіком ОСОБА_2 .. Після чого до неї підійшла ОСОБА_2 , розвернула за плече та завдала їй два чи три удари рукою в область голови, при цьому ображала її, на запитання «за що?», відповіді не було. Наступного дня їй телефонувала ОСОБА_2 , просила зустрітися, але на зустріч не прийшла, а тому вона звернулася в лікарню та в поліцію. Підтримує позовну заяву, просить задовольнити її в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_2 під час судового розгляду винуватість у вчиненні кримінального проступку згідно з пред`явленим обвинуваченням та цивільний позов визнала повністю, фактичні обставини вчинення кримінального проступку та правову кваліфікацію дій, які зазначені у обвинувальному акті, не оспорювала та показала, що з потерпілою ОСОБА_5 була раніше знайома, конфліктів не було. 08 квітня 2023 року о 19-00 годині вона пішла на відкриття бару у АДРЕСА_3 . Близько 22-00 години, знаходячись на ґанку приміщення бару, вона підійшла до ОСОБА_5 , оскільки бачила як остання розмовляла з її чоловіком, та з ревнощів завдала їй два удари рукою в область обличчя. Шкодує з приводу того, що трапилося, вибачилася перед потерпілою. Просила не призначати їй покарання у виді громадських робіт, оскільки має на утриманні маленьку дитину, яку немає на кого залишити.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненного кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, раніше несудима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, згідно з довідкою-характеристикою Синявського старостинського округу скарг на поведінку ОСОБА_2 за місцем реєстрації до старостинського округу не надходило.

Враховуючи особу винної, її відношення до вчиненого та щире каяття, її вік, майновий стан, соціальні зв`язки та схильності, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, натомість, відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстави для задоволення цивільного позову.

Статтями 127 та 128 КПК передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявила цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов мотивувала тим, що вона є інвалідом другої групи загального захворювання, група інвалідності встановлена у зв`язку з онкологічним захворюванням, а тому після завдання їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 вона вимушена була звернутися у медичний центр ПП «Тесла», де їй було зроблено МРТ головного мозку, вартість послуги склала 2750 грн. Також зазначила, що після отримання тілесних ушкоджень у неї постійно виникають думки, що захворювання може повернутись, це спричиняє їй моральні страждання, які полягають у негативних змінах у її житті: щоденні думки та спогади про події, тривога, емоційні реакції при згадуванні, які супроводжуються сильним хвилюванням, пов`язаним із усвідомленням того, що отримані нею тілесні ушкодження можуть в подальшому призвести до рецидиву перенесеного нею тяжкого захворювання, психологічний дискомфорт, знижений та нестійкий настрій, порушення сну.

Суд дійшов висновку, що цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки є обґрунтованим, розмір заподіяної майнової шкоди підтверджений належними доказами, цивільний позов повністю визнаний цивільний відповідачем.

У даному кримінальному провадженні речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень у відшкодування майнової шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1