Справа № 474/647/23
Провадження № 1-кс/474/112/23
УХВАЛА

Іменем України

19.06.23р. смт Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.06.2022р. про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2022р. до ЄРДР за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, -

встановив:

15.06.2023р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржник), в якій останній, з урахуванням усних уточнень вимог скарги, просить скасувати постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 (далі - слідча) від 23.06.2022р. по кримінальному провадженню № 0000012 від 17.02.2022р. (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування вимог скарги скаржник вказує, що закриваючи кримінальне провадження, слідча:

- неповно розслідувала всі обставини справи та зробила передчасний висновок про те, що питання про затвердження технічної документації по заявниках, які є родичами скаржника, було навмисно відокремлено від подібного питання інших заявників, щоб уникнути конфлікту інтересів, висновок з чого, на думку скаржника, є неправильним тому що при вирішенні цього питання скаржник міг заявити про конфлікт інтересів та не приймати участі в голосуванні;

- не надала оцінку, що значна частина депутатів утрималася саме по розгляду питання, в якому скаржник був зацікавлений, та умисно не розібралася в цьому питанні, яке не могло бути не підтримане сесією, тому що є певна процедура по затвердженню технічної документації, згідно ЗК України;

- не зробила висновків по всім отриманим доказам;

- не допитала скаржника, а лише його родичів, які по суті заяви про злочин могли сказати лише, що вони дійсно подали заяви на затвердження технічної документації, а як саме все відбувалося сказати не могли. Не врахувала, що на засіданні профільної комісії її члени вказане питання розглянули та підтримали, а інші депутати з вказаного питання вирішили прийняти інше рішення, таке, що повністю суперечить ЗК України, і такі дії депутатів, на думку скаржника, вказують на дискримінацію скаржника та його близьких родичів, щодо яких були вчинені дії з приниження національної гідності, та дають підстави вважати, що у громаді діють переваги одних громадян над іншими, та створюють підстави відчувати свою неповноцінність за расовою чи національною ознакою;

- передчасно та незаконно винесла оскаржувану постанову;

Також скаржник вказував на необґрунтованість висновків, які містяться в постанові слідчої, та що закриття даного провадження породжує безкарність та вчинення в подальшому аналогічних злочинів представників органу місцевого самоврядування, депутатів селищної ради, і що така безвідповідальність слідчої дає можливість шахраям уникнути відповідальності за скоєння протиправних дій та не нести ніякої відповідальності за дії, які нанесли скаржнику та його родині матеріальних, моральних збитків і позбавили права на законне придбання та використання земельних ділянок.

Водночас вказані твердження скаржника при розгляді скарги до уваги не беруться, оскільки вони є виключно його суб`єктивними судженнями, які жодним чином необґрунтовані та немотивовані.

До уваги також не беруться твердження скаржника, які викладені в загальних формулюваннях, які не містять жодної конкретики щодо вчинення слідчою ОСОБА_4 того чи іншого порушення вимог чинного законодавства під час здійснення досудового розслідування, оскільки обґрунтовуючи скаргу загальними формулюваннями скаржник фактично просить слідчого суддю самостійно виявити допущенні слідчою порушення, зафіксувати їх та надати їм оцінку, що є порушенням принципу диспозитивності.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.

Слідча в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 16.06.2023р. звернулася до суду із заявою за вх. № 2995, в якій просить проводити розгляд скарги у її відсутність, у зв`язку з веденням на території України військового стану та завантаженістю по службі.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчої не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржника, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.01.2022р. скаржник звернувся із заявою до керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_6 із заявою про вчинення головою Врадіївської селищної ради ОСОБА_7 у змові з депутатами та секретарем Врадіївської селищної ради ОСОБА_8 на ХІХ сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання від 20.01.2022р. кримінального правопорушення, за фактом дискримінації за ознакою політичних переконань. У заяві вказував, що всередині грудня 2021 року він звернувся з заявою, діючи від імені своєї доньки ОСОБА_9 , як її законний представник, на затвердження проєкту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки 2 га (ОСГ), та 17.12.2021р. профільна земельна комісії одноголосно дала згоду на затвердження технічної документації та винесла питання на сесію. Однак, в порушення ст. 186 ЗК України, на найближчій сесії 22.12.2021р., у списках питань про затвердження проєктів землеустрою та передачі у власність, прізвища доньки скаржника не було, і лише у січні 2022 року на сайті селищної ради в проєкті рішень ХІХ сесії все-таки з`явилося прізвище його доньки за №№ 140, 141. З незрозумілих йому причин, на самій сесії весь пакет технічної документації поділили на окремі питання для голосування, в одному питанні була більшість проєктів громадян, а в іншому - лише проєкт на ім`я його доньки ОСОБА_10 та імена інших членів його родини, які були разом у списках на затвердження у спільній технічній документації на 2 га (ОСГ) в кількості 15 осіб. На самому голосуванні ОСОБА_7 та 9 депутатів безпідставно не надали згоду на затвердження технічної документації, що суперечить закону. І в цьому заявник вбачає відкриту дискримінацію за ознакою його політичних переконань.

28.01.2022р. заява скаржника направлена для розгляду начальнику Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , що підтверджується листом № 54/2-623р-22 від 28.01.2022р. за підписом керівника окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Врадіївського районного Миколаївської області від 07.02.2022р. за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_13 щодо не внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, останню задоволено та зобов`язано керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_13 , відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву ОСОБА_3 від 25.01.2022р.

За даним фактом Первомайською окружною прокуратурою 17.02.2022р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України. З 03.06.2022р. органом досудового розслідування визначено Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

В ході досудового розслідування кримінального провадження проведене такі дії:

- 10.06.2022р. слідчою ОСОБА_4 на ім`я селищного голови ОСОБА_14 надано вимогу № 3267/69-2022 про надання інформації: чи зверталися ОСОБА_15 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 до Врадіївської селищної ради з заявами про затвердження проєту землеустрою та передачі земельної ділянки 2 га, на кого були покладені обов`язки з розгляду заяв вищевказаних осіб, та яке рішення було прийнято земельною комісією, та чи виносилося рішення про відмову у їх затвердженні на сесію. А також про надання списку депутатів присутніх на ХІХ сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання від 20.01.2022р., та про причини поділу всього пакету технічної документації на окремі питання.

- 10.06.2022р. було допитано свідка ОСОБА_20 , що він має у володінні орендованої та власної землі близько 60 га. Орендована земля котра перебувала в с. Сирово, за договором оренди, він розпаював між членами сім`ї (майже 15-ма особами), загалом на кожного по 2 га. Дозвіл на розпаювання та виготовлення технічної документації надала Врадіївська селищна рада 14 сесії 8 скликання. Члени його родини виготовили технічну документацію котру надали на затвердження до Врадіївської ради. Розгляд даного питання відбувся на наступне скликання. На даному скликанні при прийнятті рішення частина депутатів утрималася, тому не вистачало голосів для затвердження технічної документації. Після чого, вказане питання постійно переносилося, так як не вистачало голосів для затвердження. За дане рішення так і не проголосували у зв`язку з недостатньою кількістю голосів, тому вказане питання залишалося неприйнятим. Як вважає свідок, це все із-за давнього конфлікту між сім`єю свідка та заступником голови Врадіївської селищної ради ОСОБА_21 , котрий має на меті приєднати дану земельну ділянку до своєї ТОВ "Каро". Та він же зазначив, що те, що рішення неприйняте, залежить напряму від ОСОБА_21 та групи депутатів, котрі мають неприязні відносини з братом свідка - ОСОБА_3 , та його неприйняттям вони вбачають за собою помститись брату за його позицію як опозиційного депутата.

- 13.06.2022р. було допитано свідка ОСОБА_22 , яка дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_20 ;

- 13.06.2022р. було допитано свідка ОСОБА_23 , яка показала, що вона є дружиною ОСОБА_20 . Через конфлікт, який триває з 2013р., між братом її чоловіка ОСОБА_3 та заступником голови селищної ради ОСОБА_21 , на сесії Врадіївської селищної ради їх сім`ю з усіх громадян виділили на окреме питання для голосування щодо затвердження технічної документації, по якому депутати проголосували, та було винесено рішення про відмову у затвердженні технічної документації на земельну ділянку;

- 13.06.2022р. було допитано свідка ОСОБА_16 , що вона написала заяву на виділ їй 2 га землі, зібрала всі необхідні матеріали для реєстрації технічної документації, та в січні 2022р. зі своєю сім`єю (близько 15 осіб) подала всі необхідні документи, чекали рішення. Коли було голосування у Врадіївській селищній раді, то депутати розділили на 3 частини розгляд справ, де їх сімейна справа була в окремій категорії, опинилася в останньому списку. ОСОБА_3 (вітчим) має конфлікт з ОСОБА_21 , всі непорозумінні із-за землі, оскільки ОСОБА_21 постійно на неї претендує;

- 14.06.2022р. було допитано свідка ОСОБА_7 , що він є головою Врадіївської селищної ради. Йому відомо що ОСОБА_3 мав на меті розпаювати земельну ділянку між своїми родичами, для чого пройшов всі необхідні комісії, виготовив документацію та подав на затвердження до селищної ради. В день прийняття рішення більшість депутатів утрималися та не підтримали його. Рішення по земельним ділянкам не приймаються з січня місяця та кожного разу переноситься на наступну сесію. Про факт конфлікту ОСОБА_3 та ОСОБА_21 знає. ОСОБА_21 який є заступником голови селищної ради не являється членом земельної комісії, чи депутатом, тому на сесії не присутній. Будь - яке рішення яке виноситься на голосування приймають депутати, в кількості 26 осіб. В земельній комісії приймають участь 9 депутатів.

- 14.06.2022р. було допитано свідка ОСОБА_27 , який дав показання аналогічні за змістом показанням ОСОБА_7 , доповнивши, що в день прийняття рішення більшість депутатів утрималися, в тому числі і він, свідок;

- 15.06.2022р. було допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_28 , які в протоколах свого допиту зазначили про обставини розгляду у січні питання щодо затвердження технічної документації, проєкту землеустрою, за заявою кого саме з родичів ОСОБА_3 , не пам`ятають. Після чергового розгляду рішення прийняте не було, так як не набрало відповідної кількості голосів депутатів. Факт тиску зі сторони селищного голови та його заступника на депутатів селищної ради їм не відомо. Знають про конфлікт між ОСОБА_21 та ОСОБА_3 , ймовірно з-за землі.

- 15.06.2022р. допитано свідка ОСОБА_30 ;

- 15.06.2022р. допитано свідка ОСОБА_31 , що десь у грудні місяці почалось прийматись рішення по земельним ділянкам ОСОБА_3 . Секретарем селищної ради ОСОБА_8 було розділено на два окремих питання затвердження технічної документації. Для того, щоб в подальшому не проголосувати за родичів ОСОБА_3 , щоб приборкати свідому думку щодо стану законності в сесійних залах, при проведенні сесії. Депутати за одну і ту саму процедуру голосували двояко, одній групі осіб технічні документації затвердили, а іншій, в котрій були родичі ОСОБА_3 , - ні. Депутати не голосують за прийняття рішення, тому що намагаються надломити особисту думку депутата ОСОБА_3 стосовно положень справ та законності у Врадіївській селищній раді. Йому відомо про конфлікт ОСОБА_3 та ОСОБА_21 , ймовірно, із-за землі, яка розпайовується між родиною братів ОСОБА_3 ;

- 17.06.2022р. допитано свідка ОСОБА_32 , який повідомив, що знає про факт, що при голосуванні за прийняття рішення щодо технічної документації, сім`ю ОСОБА_3 було виділено окремо в 3 групу при голосуванні, що на думку свідка, зроблено для зручності при голосуванні. Чому депутати не голосують за прийняття рішення, то свідок пояснює це тим, що між деякими депутатами є якісь спільні інтереси в неприйнятті рішення;

- 20.06.2022р. допитано свідка ОСОБА_18 ;

- 13.06.2022р. отримано заяву ОСОБА_19 про долучення до матеріалів кримінального провадження документів, з додатками;

- 20.06.2022р. отримано відповідь на вимогу слідчого № 3267/69-2020 від 10.06.2022р. щодо надання інформації, в якій селищним головою ОСОБА_7 повідомляється, що заяви ОСОБА_10. , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 розглядалися на засідання постійних комісій з питань законності, правопорядку та захисту прав громадян та з питань агропромислового комплексу, промисловості, земельних ресурсів, соціального захисту села, охорони навколишнього середовища, торгівельного і побутового обслуговування. Та, що рішення про відмову у затвердженні проєкту землеустрою та передачі земельної ділянки 2 га на сесію не виносилося. Щодо поділу на окремі питання всього пакету технічної документації проєктів землеустрою та передачі у власність земельної ділянки 2 га громадянам, то питання було відокремлене з метою запобігання виникнення конфлікту інтересів присутніх депутатів та пленарному засіданні, які про це повідомили заздалегідь.

- 20.06.2022р. разом з відповіддю на вимогу слідчого № 3267/69-2020 від 10.06.2022р. щодо надання інформації отримано заяви на ім`я Врадіївського селищного голови ОСОБА_7 про надання адміністративних послуг по затвердженню проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ, з додатками, від імені: ОСОБА_15 (кадастровий номер :03:000:0736), ОСОБА_16 (кадастровий номер :03:000:0740), ОСОБА_15 (кадастровий номер :03:000:0745), ОСОБА_19 (кадастровий номер :03:000:0737), ОСОБА_18 (кадастровий номер :03:000:0744);

- 20.06.2022р. разом з відповіддю на вимогу слідчого № 3267/69-2020 від 10.06.2022р. щодо надання інформації отримано рекомендації № 22 від 18.01.2022р. постійної комісії з питань законності, правопорядку та захисту прав громадян та з питань агропромислового комплексу, промисловості, земельних ресурсів, соціального захисту села, охорони навколишнього середовища, торговельного і побутового обслуговування (далі - постійна комісія), в якому комісія вирішила підтримати проєкт рішення селищної ради «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» та внести проєкт цього рішення на розгляд 19 сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання. Також отримано витяг з протоколу спеціального засідання постійної комісії від 18.01.2022р. № 12, у складі присутніх 11 членів комісії, з визначенням порядку денного, - затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, на яке було винесено 163 проєкта землеустрою, та за результатами голосування вирішено: внести проект рішення "Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" на розгляд 19 сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання;

- 23.06.2022р. слідчою винесено оскаржувану постанову в мотивувальній частині якої остання описала зміст заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, обставини внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР та зміст витягу з ЄРДР. Також описала диспозицію ст. 161 КК України, предмет та суб`єктивну сторону складу злочину передбаченого ч.1 цієї статті, в загальних формулюваннях. А також, навела зміст п. 1 ст. 3 КПК України, який визначає поняття близьких родичів та членів сім`ї. Та, у підсумку, прийшла до висновків, що особи, заяви яких надав ОСОБА_3 до Врадіївської селищної ради щодо затвердження технічної документації на передачу у власність земельної ділянки, являються останньому близькими родичами (доньки, падчерка, брат), та, що дане питання затвердження технічної документації на передачу у власність земельної ділянки родині ОСОБА_3 виносилося на розгляд ХІХ сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання і було відокремлене окремим питанням для голосування від інших заяв громадян, так як останній являється депутатом та виникає конфлікт інтересів. Та, що враховуючи вищевикладені обставини досудовим розслідуванням по вищевказаному факту встановлено відсутність факту дискримінації та, відповідно, відсутність події кримінального правопорушення передбаченого ст. 161 КК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 1, п.п. 1, 4, 6 ч. 2 та ч. 3 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 4 та 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Статтями 84-86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1. ч. 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування (ч. 1 ст. 45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів.

За ч. 2 ст. 4 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1, ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено терміни, серед яких приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Статтею 28 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, та у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї - безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ст. 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Статтею 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

У разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради.

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно зі ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Диспозиція ч. 1 ст. 161 КК України передбачає відповідальність за умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, регіональної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, або образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також пряме чи непряме обмеження прав або встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, інвалідності, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 1 ст. 161 КК може проявлятися у формі:

1) дій, спрямованих на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі і гідності; 2) образи почуттів громадян у зв`язку з їх релігійними переконаннями; 3) прямого чи непрямого обмеження прав громадян за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками; 4) встановлення прямих чи непрямих привілеїв громадян за зазначеними вище ознаками.

Зокрема, пряме чи непряме обмеження прав громадян проявляється у будь-яких дискримінаційних діях, що позбавляють громадян можливості повністю використовувати свої конституційні та інші права. Таке обмеження може стосуватися будь-яких прав, якими громадянин наділений за законом, а саме права на: охорону здоров`я; освіту; на користування і навчання рідною мовою чи вивчення рідної мови; розвиток національних культурних традицій; свободу пересування (в тому числі депортація або примусове переміщення населення з місця його споконвічного проживання); підприємницьку діяльність; участь в управлінні державними справами; судовий захист; створення культурних і навчальних закладів національних меншин; участь у діяльності міжнародних неурядових організацій тощо. Пряме обмеження прав передбачає відкритий характер дій винного щодо дискримінації прав громадянина за вказаними ознаками. Непряме обмеження прав передбачає обмеження прав громадян під надуманими або завуальованими приводами, які маскують собою дійсну позицію стосовно тих чи інших громадян за переліченими у ч. 1 ст. 161 КК ознаками.

Якщо порушення рівноправності громадян відбулося не у зв`язку з їх національністю, політичними чи релігійними переконаннями, мовою, статтю, тощо, а з інших підстав чи мотивів, то такі дії не можуть розглядатися як цей злочин.

Також Законом України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" визначено поняття дискримінації, яке за своєю суттю є прямим чи непрямим обмеженням прав громадян і проявляється у будь-яких діях, що позбавляють громадян можливості повністю використовувати свої конституційні та інші права. Таке обмеження може стосуватися будь-яких прав, якими громадянин наділений за законом, зокрема, і права на працю.

За загальним визначенням політичні переконання особи це система оформлених уявлень, ідей та поглядів на політичне життя. Своєю чергою, світогляд це сукупність поглядів людини на світ і сенс життя; сукупність переконань, оцінок, поглядів та принципів, які визначають найзагальніше бачення та розуміння світу і місце особистості у ньому, а також її життєві позиції, програми поведінки та діяльності. Структуру світогляду становлять такі елементи, як узагальненні знання, переконання, цінності, ідеали, життєві норми та вірування.

Отже, при вирішенні питання про наявність в діях особи складу злочину за вказаною статтею, необхідним є встановлення, які політичні та світоглядні переконання сповідує особа, яка вважає себе потерпілим, та особа, яка, на думку потерпілого, вчинила кримінальне правопорушення за ст. 161 КК України, в чому полягає відмінність їх політичних позицій та поглядів, а також чи є причинний зв`язок між цією встановленою різницею у переконаннях та вчиненням дискримінаційних дій, а саме щодо незаконного обмеження її прав.

Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі № 576/2972/18 від 19.07.2022р. при перегляді вироку у кримінальному провадження за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального право рушення передбаченого ч. 2 ст. 161 КК України.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає від органів влади проведення ефективного офіційного розслідування, а неодноразове закриття кримінального провадження і його поновлення стосовно заявника слід розглядати як неефективність розслідування (рішення у справі "Никоненко О. проти України", "Сорокоходов Д. проти України").

Згідно з мінімальними критеріями ефективності, які ЄСПЛ визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю ("Мута проти України").

Ретельність розслідування означає, що органи влади завжди повинні намагатися добросовісно з`ясувати, що трапилося й не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень.

Однак, слідча, в оскаржуваній постанові, при вирішенні питання порушеного заявником у заяві про кримінальне правопорушення за фактом дискримінації його та членів його родини за ознакою політичних переконань посадовими особами органами місцевого самоврядування ОСОБА_7 ОСОБА_8 , депутатами селищної ради на ХІХ сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання від 20.01.2022р., обмежилася лише описом деяких норм чинного законодавства, та обставин щодо конфлікту інтересів, належно не проаналізувавши поняття "політичні переконання особи", "світогляд", не співставивши їх з конкретними обставинами кримінального провадження, та не встановивши наявності чи відсутності факту дискримінаційних дій, незаконного обмеження прав особи, різниці у політичних переконаннях названих осіб, та обставин щодо причинного зв`язку між різницею у переконаннях та вчиненням дискримінаційних дій щодо незаконного обмеження прав, за їх наявності.

Крім цього, слідча належним чином не вирішувала питання щодо визнання чи невизнання документами по кримінальному провадженні долучених сторонами до матеріалів справи, та витребуваних нею документів, а тому не зрозуміло за яким критерієм вона оцінювала вказані документи як докази щодо їх належності, допустимості, достатності.

Слідчою в оскаржуваній постанові не було надано оцінку показанням допитаних свідків. Як не було надано оцінки і сукупності іншим зібраним доказам (заявам на затвердження проекту землеустрою, рекомендаціям постійної комісії, витягу з протоколу спеціального засідання постійної комісії), з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення за фактом дискримінації його та членів його родини за ознакою політичних переконань посадовими особами органами місцевого самоврядування ОСОБА_7 ОСОБА_8 , депутатами селищної ради на ХІХ сесії Врадіївської селищної ради 8 скликання від 20.01.2022р., в якій заявник посилався на те, що на сесії весь пакет технічної документації був поділений на окремі питання для голосування, в одному питанні була більшість проєктів громадян, а в іншому - лише проєкт на ім`я його доньки ОСОБА_10 та імена інших членів його родини, які були разом у списках на затвердження у спільній технічній документації на 2 га (ОСГ) в кількості 15 осіб, та що на самому голосуванні ОСОБА_7 та 9 депутатів безпідставно не надали згоду на затвердження технічної документації, та на інші обставини.

Підсумовуючи вищевикладене слід зазначити, що встановленні обставини ставлять під сумнів будь-які результати проведеного досудового розслідування, а тому не має необхідності окремо давати оцінку по кожному твердженню скарги.

З огляду на вищевикладене в сукупності слідує, що оскаржувана постанова є немотивованою та необґрунтованою, а відтак скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.06.2022р. про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2022р. до ЄРДР за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23.06.2022р. про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2022р. до ЄРДР за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано "19" червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1