Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/371/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.115 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000173 заапеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гайворон Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, неодружений, не працюючий, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такий, що немає судимості,

засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_8 визначено у виді 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахується з 15 жовтня 2022 року.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_9 17.10.2022 на об`єкти, а саме: змив РБК; ніж, із пластиковою ручкою, синього кольору зі слідами РБК; змив сліду РБК із бетонних східців перед входом у будинок; 3 сліди рук із внутрішньої поверхні дверей житлової кімнати, слід РБК із підлоги житлової кімнати; 6 слідів рук людини із поверхні скляної банки в приміщенні кухні; 5 слідів рук зі скляної банки від кави; 2 сліди рук людини із поверхні двох скляних чарок, резинові капці (1 пара), штани чорного кольору, камуфляжну куртку із синтетичної тканини, мобільний телефон «Xiaomi», чорного кольору та зарядний пристрій до мобільного телефону; светр із високим ворітником, чорного кольору із слідами РБК та кофта-тільник, в горизонтальну смужку зі слідами РБК .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» в сумі 3775,60 грн.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за таких обставин.

14.10.2022 року близько 22.20 год. в одній із кімнат будинку за адресою АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_10 , останній спільно з ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Під час спільного розпиття між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виникла суперечка на ґрунті неприязних відносин, зумовлених особистими образами, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 14.10.2022 близько 22.44 год. ОСОБА_8 , впевнившись, що ОСОБА_10 від надмірно вжитих алкогольних напоїв заснув на ліжку в іншій кімнаті даного будинку, взяв своєю правовою рукою зі столу кухонного ножа довжиною леза 8 см з пластиковою рукояткою синього кольору, обравши його знаряддям вчинення злочину, підійшов до ОСОБА_10 , та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у виді смерті останнього, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зі значною силою завдав вістрям леза ножа не менше трьох послідовних ударів у життєво-важливий орган - шию потерпілого, заподіявши йому тілесні ушкодження.

Однак, ОСОБА_8 не довів свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий, прокинувшись від фізичного болю та крововтрати від дій ОСОБА_8 , діючи в умовах самозахисту, вихопив ніж з руки останнього, та з ним вибіг з будинку на вулицю, де звернувся за допомогою до свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які викликали працівників поліції.

Крім того, 14.10.2022 близько 22.50 год. в с. Таужне, Голованівського району, Кіровоградської області, у ОСОБА_8 , який з дозволу користувача зайшов до будинку АДРЕСА_2 та продовжував перебувати в ньому, впевнившись у відсутності інших осіб, виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «Хіаоmi», належного ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 14.10.2022 о 22.51 год. ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану як особливого правового режиму, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», надалі неодноразово продовжено, зокрема до 21.11.2022 року, знаходячись в одній із кімнат будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_10 , з корисливого мотиву шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmi», вартістю 5000 грн., та зарядний пристрій до нього, вартістю 100 грн.

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_8 , помістив мобільний телефон марки «Хіаоmi»,та зарядний пристрій до нього, до свого одягу, в який був одягнений, та залишив місце події.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5100 гривень, що становить середьно-ринкову вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок районного суду та перекваліфікувати його дії, як спричинення легких тілесних ушкоджень.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги тиск з боку працівників поліції на нього та на потерпілого, для того, щоб створити резонанс і перекрити свої давні кримінальні справи.

Також, вважає, що було порушені його права порушено слідчим та прокурором.

Разом з тим, апелянт зазначає про те, що наміру на вчинення кримінального правопорушення у нього не було.

В той же час, сам факт бійки він не заперечує, однак йому інкримінували замах на вбивство.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.115, ч. 4 ст. 185 КК України,що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України визнав повністю; за ч. 4 ст. 185 КК України частково. Вказав, що з потерпілим, до події перебував у хороших відносинах, так як разом працювали та інколи ОСОБА_8 залишався у ОСОБА_10 ночувати.

Ввечері 14.10.2022 року він прийшов додому до ОСОБА_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з потерпілим в кухні будинку вживали алкогольні напої, після цього в них виник конфлікт, так як ОСОБА_10 розпочав ображати та виганяти останнього з будинку. ОСОБА_8 спочатку словами заспокоював ОСОБА_10 , а потім декілька разів ударив руками потерпілого. Потерпілий продовжував ображати ОСОБА_8 ..

Через деякий час, потерпілий пішов відпочивати в сусідню кімнату та вже звідти продовжував ображати обвинуваченого. На такі дії ОСОБА_10 , ОСОБА_8 взяв на кухні ножа та пішов до кімнати де перебував потерпілий, щоб налякати останнього. Прийшовши в кімнату, почав наносити по 2-3 удари ножем, точної кількості не пам`ятає, в район грудної клітки, шиї потерпілого. Вказав, що від таких ударів ножем потерпілий почав стогнати. Вказав, що крові він не бачив, так як в кімнаті було темно та потерпілий був одягнений у светр.

Після цього, потерпілий сказав ОСОБА_8 , що йому погано та вийшов з хати. Так, як потерпілого не було в будинку на протязі певного часу, ОСОБА_8 вийшов з будинку на подвір`я, але потерпілого не побачив. На сусідньому подвір`ї стояла сусідка та розмовляла по телефону, обвинувачений побачив неподалік ОСОБА_10 ..

До потерпілого ОСОБА_8 не підходив та повернувся в будинок. В кімнаті де відпочивав ОСОБА_10 взяв мобільний телефон, а в іншій кімнаті - зарядний пристрій до нього. Телефон брав для того, щоб потерпілий не міг викликати поліцію та щоб ніхто інший не вкрав його.

Після цього, вийшов з будинку та пішов до свого товариша щоб переночувати у нього. Коли йшов до знайомого, до ОСОБА_8 під`їхали поліцейські та спільно з ними, він приїхав до будинку де відбулась подія. Телефон та зарядний пристрій до нього, він віддав поліцейським.

Вказав, що після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ножем, допомогу останньому не надавав, не викликав медичних працівників, не звертався до інших осіб за допомогою. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 14.10.2022 року близько 18 години, до нього додому за адресою АДРЕСА_2 прийшов обвинувачений ОСОБА_8 та вони спільно почали вживати алкогольні напої.

Близько 20-21 години потерпілий пішов спати в іншу кімнату. Через деякий час обвинувачений прийшов до нього в кімнату та почав наносити удари ножем по ньому в область шиї. Ударів було декілька. Перший удар був сильний, другий дотичний. ОСОБА_10 відчув сильний біль, після чого скрутив обвинуваченого, забрав у нього ніж та вибіг на вулицю, прийшов 15 метрів на сусіднє подвір`я до сусідів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , прізвище не пам`ятає.

Вказав, що ОСОБА_8 наносив удари йому кухонним ножем, рукоятка якого пластикова, лезо металеве. Телефон марки «Xiomi», який у нього зник, лежав у будинку в кімнаті біля нього та коли обвинувачений наніс йому удари ножем, він телефон залишив в будинку. Пізніше поліцейські знайшли його телефон в ОСОБА_8 ..

Просив притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності та призначити покарання у виді позбавлення волі;

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 14.10.2022 року він перебував з своєю дружиною за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Близько 23 години почув, що щось гупає. Вийшов на подвір`я та побачив потерпілого ОСОБА_10 котрий в руці тримав ножа, а іншою рукою тримався за горло. ОСОБА_10 був одягнений в штани та кофту. Потім потерпілий викинув ножа, а свідок ОСОБА_11 закинув цей ніж в літній сарай. Ніж був кухонний з синьою рукояткою та заточеним лезом.

При цьому, потерпілий вказав, що це ОСОБА_16 його «підрізав». Потім, з сусіднього будинку вийшов невідомий для свідка чоловік та вказав, що це сам потерпілий таке зробив.

Простоявши близько 1 хв., невідомий чоловік залишив подвір`я та зник. Коли потерпілий прибрав руку від шиї то з неї була кровотеча, крім того ОСОБА_10 не міг нормально говорити з цієї причини.

Дружина свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 викликала по телефону поліцію. Через деякий час приїхали медичні працівники, надали допомогу потерпілому та відвезли його в лікарню;

Крім даних показань обвинуваченого, потерпілого та свідка, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 14.10.2022 року та фототаблицями до протоколу огляду місця події, відповідно до якого огляд проведено в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , за участі спеціаліста ОСОБА_19 , власника приміщення ОСОБА_11 . Проведеним оглядом встановлено: що оглядом місця події являється територія домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , належна ОСОБА_11 . Територія домоволодіння з провулку Садового огороджена металевим парканом зеленого кольору. Вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеві двохстворчаті ворота зеленого кольору та одностворчату металеву хвіртку, зеленого кольору, яка на момент огляду відчинена, пошкоджень не виявлено. Оглядом встановлено, що на території домоволодіння розташований житловий будинок, приміщення літньої кухні, підсобне приміщення, приміщення гаражу, внутрішній двір території домоволодіння, присадибна земельна ділянка. Вхід веде до внутрішнього двору території домоволодіння, розмірами 15*7 м. З лівої сторони від входу на територію домоволодіння на відстані 8,5 м. на асфальтному покритті двору домоволодіння виявлено дві плями РБК з яких за допомогою марлевого тампону зроблено змив який поміщено до паперового конверту «Національна поліція України» опечатано. Навпроти входу на територію домоволодіння на відстані 15 м. розташована будівля гаражу з лівої сторони від якого розташований прохід до підсобного приміщення, яке являє собою одноповерхову споруду, збудовану із дерев`яних дошок, дах вкритий шифером. Вхід до вказаної споруди вільний, вхідні двері відсутні. Дане приміщення має розміри 3,5*2 м. З правої сторони від входу до даного приміщення на відстані 0,4 м. на підлозі виявлено ніж із пластиковою ручкою синього кольору. Виявлений ніж було поміщено до паперового пакету «Національна поліція України» опечатано. Інших слідів, знарядь кримінального правопорушення в ході проведення процесуальної дії не виявлено

(т. 1, а.с.77-87);

- протоколом огляду місця події від 15.10.2022 року та фототаблицями до протоколу огляду місця події, відповідно до якого огляд проведено в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , за участі спеціаліста ОСОБА_19 . Проведеним оглядом встановлено: що оглядом місця події являється територія домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 . Житловий будинок являє собою одноповерхову споруду, збудований із глини, дах вкритий шифером. Входу до будинку передує асфальтна площадка та два бетонні східці. На бетонній східці №2 виявлено плями слідів РБК з них виконано змив на марлевий тампон, поміщено до паперового конверту «Національна поліція України» опечатано. Вхід до будинку здійснюється через двохстворчасті двері, коричневого кольору. Права частина яких на момент огляду знаходиться у вужчому стані, пошкоджень не виявлено. Вхід веде до приміщення веранди площею 2*1,5 м. З правої сторони від входу розташований вхід до житлової кімнати, який здійснюється дерев`яні двохстворчасті двері, блакитного кольору, права частина яких на момент огляду відчинена, пошкоджень не має. Під час обробки поверхні дверей які ведуть до житлової кімнати феромагнітним порошком виявлено три сліди пальців рук людини, які за допомогою липкої прозорої стрічки типу скотч, перенесено на аркуш білого паперу, який поміщено до поліетиленового сейф-пакету №SUD2020333 опечатано та вилучено до відділу поліції. Вхід до кімнати кухні, продовження житлової кімнати №1 в якій знаходиться дерев`яне односпальне ліжко вкрите ковдрою коричневого кольору, дерев`яний стіл, груба пічного опалення, двоспальне ліжко вкрите простинною зеленого кольору із візерунком квітів, дві подушки сірого кольору. На підлозі на відстані 0,7 м. на поверхні лінолеуму виявлено плями РБК, з яких виконано змив на марлевий тампон, та поміщено до паперового пакету «Національна поліція України» опечатано та вилучено. З лівої сторони від входу до житлової кімнати розташований вхід приміщення кухні, який здійснюється через дерев`яні одностворчасті двері білого кольору, які на момент огляду відчинені та не пошкоджені. В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено: 1) Сліди РБК біля вхідних дверей будинку, а саме на поверхні бетонних східців, з яких виконано змив на марлевий тампон, який було поміщено до паперового пакету «Національна поліція України» опечатано. 2) три сліди пальців рук людини, які було виявлено на внутрішній поверхні дверей що ведуть до житлової кімнати №1, що за допомогою липкої стрічки перенесено на аркуш паперу, поміщено до сейф пакету №SUD2020333 опечатано. 3) сліди РБК на поверхні підлоги житлової кімнати №1, з яких виконано змив на марлевий тампон, поміщено до паперового пакету «Національна поліція України» опечатано. 4) зі скляної банки об`ємом 1 л., що знаходилась на дерев`яному столі в приміщені кухні виявлено та вилучено за допомогою липкої стрічки та перенесено на аркуш паперу 6 слідів рук людини, та поміщено до сейф пакету № SUD2020334 опечатано. 5) зі скляної банки від кави, що знаходилась на дерев`яному столі в приміщені кухні, виявлено 5 слідів (фрагментів) рук людини, які перенесено на аркуш паперу поміщено до сейф пакету № SUD2020335 опечатано. 6) із двох скляних рюмок на поверхні дерев`яного столу в приміщені кухні виявили 2 сліди рук людини, які перенесені на аркуш паперу та поміщено до сейф пакету № SUD2020336 опечатано

(т.1, а.с. 89-102);

- протоколом оглядом місця події від 15.10.2022 року та фототаблицями до протоколу огляду місця події, відповідно до якого огляд проведено в присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , за участі спеціаліста криміналіста ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_10 . Проведеним оглядом встановлено: місцем огляду являється КНП «ЦМЛ м. Гайворон», а саме коридор хірургічного відділення, розташованого за адресою: вул. Київська, 7 м. Гайворон, де на момент огляду знаходиться ОСОБА_10 поруч з яким знаходяться на момент огляду наступні речі: кофта тільник із х/б тканини в горизонтальну смужку чорного та білого кольорів. На момент огляду на горловині кофти наявні сліди речовини бурого кольору схожі на кров у вигляді розлитих плям округлої форми. Також на передній поверхні кофти-тільника наявний поріз тканини на відстані 2.5 см. Нижче горловини косо-горизонтальному положенні. Ширина порізу 2,5 см. Також біля ОСОБА_10 на момент огляду наявний чоловічий светр з високою горловиною на якому на момент огляду в області горловини наявні плями речовини бурого кольору схожі на кров, вологі на дотик. Оглянутий светр із високим горлом темно-сірого кольору та кофту тільник в горизонтальну смужку вилучено для подальшого дослідження до ВП №1 (м. Гайворон)Голованівського РВП та упаковано до паперової коробки яку прошито ниткою та опечатано паперовою биркою з підписами понятих

(т. 1, а.с.125-129);

- висновком експерта №157 від 05.12.2022 року, проведеного на підставі постанови старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_22 від 15.10.2022 р. №б/н в приміщенні Благовіщенського міжрайонного відділення СМЕ, Судово - медичний експерт ОСОБА_23 , провів судово - медичну експертизу: по медичним документам, по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даної експертизи, на тілі ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: Різаних ран шиї:

одна - зліва в ділянці середньої третини грудинно-ключично-соскоподібного м`яза до 1.5 см., друга - в області перснеподібного хряща справа до 1.0 см.) Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, утворились від дії предмету, що має колото-ріжучі властивості /кожне зокрема/ і згідно з пунктом 2.3.3 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я кожне зокрема.( Тривалість розладу здоров`я не перевищує 21 день ).

В даному конкретному випадку які-небудь індивідуальні ознаки предмету яким були заподіяні тілесні ушкодження не відображені.

3.Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 могли утворитись внаслідок ударів ножем.

4.Судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі ОСОБА_10 вони не могли утворитися при падінні з положення стоячи або бути спричинені власною рукою.

5.Судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі ОСОБА_10 останній в момент їх отримання міг знаходитись, як в горизонтальному так і в вертикальному або сидячому положенні.

7. В даному випадку тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 не являються небезпечними для життя в момент спричинення

(т.1 а.с.130-132);

- висновком експерта від 15 жовтня 2022 року, проведеного експертом товарознавцем ОСОБА_24 , на підставі постанови про призначення товарознавчої експертизи старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_22 , провів товарознавчу експертизу вартості бувшого у користуванні мобільного телефону типу смартфон, модель «Хіаоmі Redmi 5», та зарядного пристрою до мобільного телефону. Згідно висновку експерта середня ринкова вартість наданого на експертизу бувшого у користуванні мобільного телефону типу смартфон, модель «Хіаомі Redmi 5», на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 14.10.2022 року, становить 5000 гривень. Середня ринкова вартість наданого на експертизу бувшого у користуванні зарядного пристрою до мобільного телефону типу смартфон, модель «Хіаоmі Redmi 5», на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 14.10.2022 року, становить 100 гривень

(т.1, а.с.133-135);

- висновком експерта №СЕ-19/112-22/8593-Д від 27.10.2022 року проведеного експертом ОСОБА_25 .. Згідно якого, 2.слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x26 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x68 мм залишений середнім пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 17x22 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 32x57 мм залишений вказівним пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

(т. 1, а.с.138-161);

- висновку експерта №588 від 24.10.2022 року, проведено експертом ОСОБА_26 , згідно даного висновку кров ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить до групи Ва за ізосерологічною системою АВ0

(т. 1, а.с. 34-35);

- висновком експерта №591 від 15.11.2022 року, проведено експертом ОСОБА_27 .. Згідно даного висновку - кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи Ва за ізосерологічною системою AB0. Кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. На марлевому тампоні-змиві з асфальтного покриття з місця події (об`єкт 1) знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті 1 виявлено антиген В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від особи (осіб) групи Ва і може належати потерпілому ОСОБА_10 і не може належати підозрюваному ОСОБА_8

(т. 1, а.с.173-174);

- висновком експерта №589 від 15.11.2022 року, проведено експертом ОСОБА_27 .. Згідно даного висновку - 1. Кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи Ва за ізосерологічною системою АВ0. 2. Кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. 3.На тільнику (об`єкт 1) і светрі (об`єкт 2), що належать потерпілому ОСОБА_10 знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті 1 встановлено групу Ва, в об`єкті 2 виявлено антиген В. Таким чином, кров в даних об`єктах може походити від особи (осіб) групи Ва і може належати потерпілому ОСОБА_10 і не може належати підозрюваному ОСОБА_8

(т.1 , а.с. 175-177);

- висновком експерта №592 від 15.11.2022 року, проведено експертом ОСОБА_27 .. Згідно даного висновку - 1. Кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи Ва за ізосерологічною системою АВ0. 2. Кров підозрюваного ОСОБА_8 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. 3. На марлевих тампонах-змивах з цементної підлоги (об`єкт 1) і з лінолеуму (об`єкт 2) знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1, 2 виявлено антиген В. Таким чином, кров в даних об`єктах може походити від особи (осіб) групи Ва і може належати потерпілому ОСОБА_10 і не може належати підозрюваному ОСОБА_8

(т.1, а.с. 184-186);

- висновком експерта №146 від 21.11.2022 року, проведено експертом ОСОБА_28 , судово-медичну експертизу кухонного ножа по кримінальному провадженню № 0000173. Згідно даного висновку - 1. Група крові потерпілого ОСОБА_10 згідно «Висновку експерта» № 588 від 25.10.2022року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Ва зосерологічної системи АВ0.Група крові підозрюваного ОСОБА_8 згідно «Висновку експерта» № 587 від 25.10.2022року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Ав ізосерологічної системи АВ0. 2.При судово-медичній експертизі змивів з руків`я (об`єкт №1) та з клинка (об`єкт №2) кухонного ножа знайдена кров людини, статеву належність крові встановити не вдалося через недостатню кількість клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні виявленої крові в об. №1 знайдено антигени А, В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про змішування виявленої крові в слідах (об.№1) від осіб в крові яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, від потерпілого ОСОБА_10 з властивим йому антигеном В ізосерологічної системи АВ0 та від підозрюваного ОСОБА_8 з властивим йому антигеном А ізосерологічної системи АВ0 не виключається. 3. При серологічному дослідженні виявленої крові в об. №2 знайдено антиген В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи в крові якої міститься антиген В ізосерологічної системи АВ0, від потерпілого ОСОБА_10 з властивим йому антигеном В ізосерологічної системи АВ0 не виключається. Та виключається від підозрюваного ОСОБА_8

(т.1, а.с.187-190);

- висновком експерта №178 від 14.12.2022 року, проведено судово-медичним експертом ОСОБА_29 , провів судово-медичну експертизу двох предметів одягу, що належать постраждалому ОСОБА_10 , 1981 року народження та ножа за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 15 жовтня 2022 року за №0000173. Згідно висновку експерта - на наданих для проведення експертизи трикотажного светра та джемпера, що належать постраждалому ОСОБА_10 виявлено пошкодження: на задній поверхні коміра светра на рівні верхньої частини по центру (пошкодження №1 і №2); у верхній частині спинки джемпера поблизу вирізу горловини справа (пошкодження №3 і №4) і у верхній частині переду джемпера по центру поблизу вирізу горловини (пошкодження №5), які характерні для дії плоского, ймовірно, одногострого предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями з найбільшою шириною зануреної частини клинка близько 3,5 см. В момент спричинення пошкодження площина клинка була орієнтована як горизонтально так і вертикально. Можливість спричинення пошкоджень на предметах одягу (светр, джемпер), що належать постраждалому ОСОБА_10 клинком наданого для проведення експертизи кухонного ножа або іншого плоского одногострого колюче-ріжучого предмету не виключається

(т.1, а.с.191-202);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_10 та фототаблицями до нього, в яких зафіксовано, що ОСОБА_10 спочатку розповів, а потім послідовно на місці події відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень у вигляді різаних ран шиї

(т.1, а.с. 206-209);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2022 року, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 під час якого підозрюваний ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що мало місце 14.10.2022, приблизно о 22.44 годині, в житловому будинку на території домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому підозрюваний послідовно на місці події відтворив події, що мали місце 14.10.2022 року, починаючи з приблизно 22.44 години, при цьому по черзі відповів на уточнюючі запитання слідчого, захисника ОСОБА_7 та судово-медичного експерта ОСОБА_30

(т.1, а.с.213-216);

- висновком експерта додатковим №168 від 27.12.2022 року. Додаткову судово - медичну експертизу провів судово - медичний експерт ОСОБА_31 .. Згідно висновку експерта - на основі висновку експерта №157 від 05.12.2022 року, згідно з поставленими питаннями, прийшов до наступних висновків:

1. Тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 могли утворитись при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту, за його участю 21.10.2022 року.

2. Тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 , могли утворитись при обставинах, вказаних потерпілим ОСОБА_10 , під час проведення слідчого експерименту, за його участю 05.12.2022 року

(т.1, а.с.210-212);

- речовими доказами: мобільним телефоном типу смартфон, модель «Хіаоmі Redmi 5», IМЕІ1: НОМЕР_1 та IМЕІ2: НОМЕР_2 та зарядним пристроєм до мобільного телефону; змивом РБК; ножем, із пластиковою ручкою, синього кольору, довжиною леза 8 см., зі слідами РБК; змивом сліду РБК із бетонних східців перед входом у будинок; слідом РБК із підлоги житлової кімнати; 2 слідами рук людини із поверхні двох скляних чарок, резиновими капцями (1 пара), штанами чорного кольору, камуфляжною курткою із синтетичної тканини; светром із високим ворітником, чорного кольору із слідами РБК та кофтою-тільником, в горизонтальну смужку зі слідами РБК - які оглянуто в судовому засіданні;

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.115, ч. 4 ст. 185 КК України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що при винесенні вироку судом першої інстанції була допущена неповнота судового розгляду, суд неправильно оцінив докази по справі, висновки суду, викладені у вироку не відповідають обставинам справи, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки і не застосував закон про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як встановлено колегією суддів судом першої інстанції розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно та неупереджено, порушення принципу змагальності сторін та свободи в поданні доказів та доведенні їх перед судом, та порушення прав на захист обвинуваченого, судом не допущено, дане підтверджується журналом судового засідання та аудіо записом судових засідань. Крім того, на переконання колегії суддів суд правильно оцінив зібрані докази по справі, висновки суду, викладені у вироку повністю відповідають дійсним фактичним встановленим у судовому засіданні обставинам справи, суд застосував закон про кримінальну відповідальність який підлягав застосуванню.

Що стосується доводів апеляції про кваліфікацію дій ОСОБА_8 , необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.

Відповідно до частини першої статті 15 К та положень пунктів 4, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 року №2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння( дії або бездіяльності) безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчинення діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при у цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

При цьому, якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до частини другої статті 15 як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

При оцінці дій обвинуваченого та кваліфікації його дій, з`ясуванні змісту і спрямованості його умислу апеляційний суд враховує характер, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, їх раптовість для потерпілого, поведінку до, під час і після скоєння злочину, обране знаряддя вчинення злочину - гострий предмет, який має ріжучі властивості (з ріжучо-колючою частиною відповідної довжини достатньої для заподіяння смерті людини), локалізацію нанесених поранень (життєво важливий орган - шия), механізм їх заподіяння, та враховує силу удару, яка на думку колегії суддів, була достатньою для заподіяння смерті людини. Враховує причини припинення злочинних дій, поведінку винного та суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

При цьому колегія суддів також враховує, що згідно ч.2 ст.15 КК України замах на вбивство є закінченим, якщо суб`єкт повністю вчинив всі дії, які вважав необхідними і достатніми для позбавлення життя потерпілого, але його смерть не настала з причин, що не залежали від волі суб`єкта.

Вирішуючи питання про зміст умислу ОСОБА_8 колегія суддів виходить з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи засоби і знаряддя останнього, причини припинення злочинних дій, стосунки потерпілого і підсудного та їх поведінку, яка передувала злочину.

Як вбачається з матеріалів справи під час спільного розпиття між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виникла суперечка на ґрунті неприязних відносин, зумовлених особистими образами, в ході якої ОСОБА_8 наніс заздалегідь підготовленим знаряддям, ножем з довжиною леза 8 см., - не менше трьох послідовних ударів у життєво-важливий орган потерпілого, а саме шию, заподіявши йому тілесні ушкодження.

Як вказує обвинувачений ОСОБА_8 , причиною такої поведінки було те, що ОСОБА_10 розпочав ображати та виганяти останнього з будинку. Проте, дії потерпілого ОСОБА_10 , не несли реальної загрози обвинуваченому та, оскільки потерпілий, не застосовував силу до обвинуваченого ОСОБА_8 . В той же час, ОСОБА_8 мав можливість мирним шляхом вирішити конфлікт з потерпілим.

Про наявність умислу ОСОБА_8 на позбавлення життя потерпілого свідчить його поведінка до, під час події та після неї, характер та інтенсивність дій, цілеспрямованість та сила ударів, кількість ударів, їх локалізація, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень - нанесення численних ударів у життєво важливі частину тіла - шию та поведінка обвинуваченого, який не викликав швидку допомогу, а навпаки повідомив сусідам, що потерпілий сам себе вдарив, забрав мобільний телефон і втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений усвідомлював, що потерпілий є фізично сильнішим за нього та є учасником АТО, обвинувачений умисно завдавав удару в життєво важливий орган потерпілого - шию, гострим предметом, який має гостру ріжучу поверхню. На шиї проходять «сонні» артерії з обох боків шиї, саме там куди спрямував свої удари

ОСОБА_8 .

Останньому було відмово, що ніж навіть з невеликим лезом, має колюче-ріжучі властивості і в результаті завдання ним удару по відкритій частині тіла людини - шиї, він спричинить проникаюче поранення, завдання удару в область шиї та пошкодження її призведе до смерті потерпілого, оскільки останній при цьому може за декілька хвилин втратити кров.

Таким чином, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки. Він вчинив всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, з причин, що потерпілий після удару вивернувся з під руки обвинуваченого, схватившись за шию в місці нанесення удару з якого йшла кров, та побіг з місця події. Водночас обвинувачений після нанесення удару навіть не намагався надати будь - якої допомоги потерпілому чи викликати швидку допомогу.

Метою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - є протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Проте, ОСОБА_32 не довів свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий, прокинувшись від фізичного болю та крововтрати від дій ОСОБА_8 , діючи в умовах самозахисту, вихопив ніж з руки останнього, здійснив супротив та перешкодив доведенню до кінця та реалізації злочинного наміру, направленого на позбавлення життя та вибіг з ножем з будинку на вулицю, уникнувши продовженню нанесення тілесних ушкоджень, де звернувся за допомогою до свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які викликали працівників поліції.

Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 жодним чином не надав допомоги потерпілому, не викликав швидку допомогу та не повідомив працівників поліції, оскільки подальша доля потерпілого їм була байдужа.

Колегія суддів звертає увагу, що якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом.

Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, то має місце вчинення відповідних діянь з непрямим умислом.

У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

У цьому кримінальному провадженні встановлено нанесення обвинуваченим ножем в шию потерпілого не менше трьох ударів, що у свою чергу створює безпосередню загрозу настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті людини.

Такий характер, локалізація тілесного ушкодження, небезпечність колото-різаного знаряддя, яким воно заподіяне, вказують на наявність у винного умислу на спричинення смерті потерпілого.

В той же час, у разі відсутності умислу на вбивство, ОСОБА_8 мав можливість вирішити конфлікт мирним шляхом.

На думку колегії суддів нанесення ударів потерпілому у такий спосіб створює пряму безпосередню загрозу настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті людини.

Враховуючи кількість ударів у життєво важливий орган, спосіб їх нанесення, поведінка винного після вчинення злочину, дають підстави зробити висновок, що

ОСОБА_8 діяв послідовно, цілеспрямовано з прямим умислом на спричиненням заподіяння смерті потерпілому.

Саме по собі нанесення тілесних ушкоджень в шию потерпілого свідчить про те, що ОСОБА_8 не стримував себе у діях та намагався їх нанести такі, щоб спричинити смерть потерпілому.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії обвинуваченого були об`єднані єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , тому він повинен нести кримінальну відповідальність за незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому, судом першої інстанції правильно враховано всі обставини, спосіб та тривалість злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень потерпілому.

Таким чином, урахувавши усі встановлені обставини справи ОСОБА_8 мав умисел саме на заподіяння смерті потерпілого, однак вказані дії не доведено до кінця, з причин того, що потерпілий ОСОБА_10 був фізично сильнішим.

При цьому, необхідно зазначити про те, що потерпілий ОСОБА_10 в момент нанесення йому удару ножем в шию, сприймав загрозу для свого життя, як реальну. Про це свідчить, як пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 надані в судовому засіданні, відповідно до яких саме в такий спосіб, хотів налякати потерпілого так і пояснення потерпілого ОСОБА_10 , який відчув сильний удар в шию, відчув сильний біль та побіг до сусідів.

Побоюючись за своє життя потерпілий рукою затулив поріз, про це свідчить показання свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що коли потерпілий прибрав руку від шиї то з неї була кровотеча, крім того ОСОБА_10 не міг нормально говорити з цієї причини.

Також, ретельної оцінки потребують спосіб нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, який на момент нанесення йому перебував у лежачому положенні, спав, був безпорадним та не міг повноцінно здійснювати супротив та самозахист та жодної загрози для життя і здоров`я обвинуваченого не становив.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_10 , після конфлікту він пішов у сусідню кімнату відпочивати, а вже обвинувачений прийшов до нього з ножем та почав наносити удари в шию.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_10 усвідомлював, як реальну загрозу для його життя в момент вчинення таких дій.

Врахувавши усі встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_8 мав умисел саме на заподіяння смерті потерпілого однак, його дії не доведено до кінця х причин, які не залежали від його волі, а тому його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК Україникваліфіковано вірно.

Доводи про однобічність та упередженість розгляду справи судом першої інстанції не можуть бути враховані, оскільки судом першої інстанції викликались та допитувались свідки, а тож досліджувались письмові матеріали кримінального провадження.

Що стосується доводів про те, що ОСОБА_8 не причасний до чинення кримінального правопорушення, необхідно зазначити наступне.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_11 надали пояснення щодо обставин, які мали місце 14.10.2022.

Вказані показання узгоджуються між собою.

Крім того, під час проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 під час якого підозрюваний ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що мало місце 14.10.2022, приблизно о 22.44 годині, в житловому будинку на території домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому підозрюваний послідовно відтворив події, що мали місце 14.10.2022 року, починаючи з приблизно 22.44 години, при цьому по черзі відповів на уточнюючі запитання слідчого, захисника ОСОБА_7 та судово-медичного експерта ОСОБА_33 .

Також в матеріалах справи наявний висновок експерта додатковим №168 від 27.12.2022 року. Згідно висновку експерта - 1. Тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 могли утворитись при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту, за його участю 21.10.2022 року. 2. Тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 , могли утворитись при обставинах, вказаних потерпілим ОСОБА_10 , під час проведення слідчого експерименту, за його участю 05.12.2022 року (т.1, а.с.210-212);

Крім того у ОСОБА_8 вилучено мобільним телефоном типу смартфон, модель «Хіаоmі Redmi 5», IМЕІ1: НОМЕР_1 та IМЕІ2: НОМЕР_2 та зарядним пристроєм до мобільного телефону.

Таким чином суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.115, ч. 4 ст. 185 КК України.

Також колегія судді не може визначити протокол проведення слідчого експерименту неналежним доказом, з огляду на наступне.

Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Ч. 4 ст. 95 КПК не застосовується до показань, наданих під час слідчого експерименту, однак зазначив, що вони можуть бути визнані допустимими доказами, якщо при проведенні цієї слідчої дії була додержана належна процедура. На обґрунтування цього сторона обвинувачення має надати докази того, що:

- до особи, яка приймала участь у слідчій дії, не застосовувався протиправний тиск;

- слідча дія проведена за власною волею такої особи та її вільним волевиявленням;

- вона усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;

- її права на захист і правову допомогу були забезпечені;

- у слідчій дії приймали участь поняті або здійснювався її безперервний відеозапис;

- права та процесуальні наслідки участі особи в проведенні слідчого експерименту були детально і ґрунтовно роз`яснені.

Також, якщо слідчий експеримент полягає лише у повідомленні підозрюваним відомостей про факти і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, він має розцінюватися як повторний допит і не може мати в суді доказового значення з огляду на частину 4 статті 95 КПК.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 21 жовтня 2022 року вказану слідчу дію проведено за участю підозрюваного ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 , на якій ОСОБА_8 не лише розповідав про обставини вчинення злочину, але і продемонстрував, яким чином він заволодів мобільним телефоном. Вказану слідчу дію було проведено за його добровільною згодою.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК, а тому колегія судді не може визнати протокол проведення експерименту від 21 жовтня 2022 року неналежним доказом.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжкого злочинів, особу винуватого, який характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, перебуває на «Д» обліку з 2012 р. з алкогольною залежністю, суспільно-корисною працею не займається позицію потерпілого, який просить призначити обвинуваченому справедливе покарання пов`язане з позбавленням волі,

Враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної

ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Що стосується доводів про призначення ОСОБА_8 судом суворого покарання та необхідність призначення покарання більш м`якого покарання, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 після вчинення дій залишив місце вчинення злочину, повідомивши про те, що потерпілий сам собі наніс тілесні ушкодження.

Також, як особа ОСОБА_8 характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, перебуває на «Д» обліку з 2012 р. з алкогольною залежністю, суспільно-корисною працею не займається.

Таким чином, у колегії судді відсутні підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, оскільки відсутні докази які зменшують ступінь вини обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявності обставини, яка обтяжує покарання, враховуючи особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання - є необґрунтованими, тому апеляція не може бути задоволена, як безпідставна. Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції обвинувачений наполягає на призначенні більш м`якого покарання, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

Крім того, доводи апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд не можуть бути задоволені, як безпідставні. Адже, ст. 412 КПК України, визначено вичерпний перелік випадків для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що по справі відсутнє. Оскільки підстави для перекваліфікації та нового розгляду відсутні, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.115, ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4