Справа № 212/1901/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю представник потерпілої - ОСОБА_4

за участю захисника - ОСОБА_5

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002778 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав до суду клопотання, в якому просить: обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів; відповідно до ст. 183 КПК України, в разі визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, визначити заставу у розмірі не менше п`ятисот розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначив наступне. 05.11.2021 частково задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому строком до 05.01.2022. З огляду на вказану обставину та у зв`язку з тим, що ризики які враховувались при обранні та продовженні запобіжного заходу на сьогоднішній день існують, вважає, що виникла необхідність у обранні запобіжного заходу під час судового розгляду з наступних підстав. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованого обвинувачення у скоєнні ним вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим п. п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_6 , зазначає, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, та у разі визнання судом винним ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення то останній може нести покарання пов`язане з позбавленням волі, більш того, враховуючи особу, який достовірно знаючи про наявність досудового розслідування кримінального провадження за вищевказаним фактом у якому він підозрюється, намагався уникнути покарання, шляхом переховування від органу досудового розслідування, шляхом вимкнення мобільного телефону, постійної зміни місця мешкання, виїзду до інших міст України та за кордон. Вказує, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків так як не одружений, дітей не має. Наполягає, що саме дані факти дають підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, останній розуміючи вказані обставини, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначає, що відносно ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000797 від 23.05.2019 за ст.28 ч.3, ст.301 ч.3 КК України в рамках якого 30.03.2022 ОСОБА_6 оголошено у розшук та лише якого вжитими заходами 11.04.2022 встановлено. Вказує, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Зазначає, що ОСОБА_6 інкримінується виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру, вчинене організованою групою в період часу з січня 2019 року по листопад 2021 року (до моменту припинення протиправної діяльності правоохоронними органами), тобто під час розгляду кримінального провадження за ст.289 ч.3 КК України ОСОБА_6 , судячи зі змісту повідомлення про підозру, продовжував вчиняти не законі дії. Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наявність вказаних ризиків, наполягає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_7 окрім як тримання під вартою, не надасть в повній мірі органу досудового розслідування виконати завдання кримінального провадження. Відповідно до ч. 3ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в межах, передбачених ст. 182 КПК України. Розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, у виключних випадках, якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Вказує, що оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного чи обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.У разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу прсить покласти на останнього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме до слідчого прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту а саме з міста Кривий Ріг, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Наполягає, що зазначене вище свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Також зазначив, що на теперішній час, ст. 289 КК України не має такої кваліфікуючої ознаки, як «завдання великої матеріальної шкоди». Раніше, при вирішенні 8 листопада 2021 року клопотання про обрання запобіжного заходу пояснював, що були внесені зміни у ст. 289 КК України, які в подальшому будуть враховані.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти клопотання прокурора. При цьому підтвердив свої письмові заперечення, згідно до яких просить відмовити прокурору в клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Також зазначив наступне. Вказав, що рокурор зазначає, що метою обрання вищезазначеного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; ) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Вказує, що клопотання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 обґрунтовується ризиками, а саме. Вказує, що сторона обвинувачення стверджує, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, в основу вказаного ризику покладено лише суворість можливого покарання та те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, розуміє, що тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагають істинні потреби публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції не винуватості, переважують вимогу поваги до особистої свободи (рішення в справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy)[ВП], заява №26772/95, п.153, ECHR 2000-IV). Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів («Невмержицький проти України»). У відповідності до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Враховуючи вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнови проти Росії» (п. 60). Зазначає, що ОСОБА_6 з 23.03.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія взводу автомобільної роти. За час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивного боку, характеризується командиром позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Кривому Розі, має батька і мати, які також мешкають у м. Кривий Ріг, займається волонтерською та благодійною діяльністю. Вказане свідчить про високі моральні якості обвинуваченого та його суспільну активність. Зазначає, що сторона обвинувачення стверджує, що останній може вчинити інше правопорушення чи продовжити злочинну діяльність. Наполягає, що разом з тим, з клопотання не вбачається, яким саме чином підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочину діяльність, враховуючи, що останній з 23.03.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 має тісні соціальні зв`язки, є раніше не судимим, тому всі ці наведені факти не вказують на схильність до вчинення інших кримінальних , та взагалі спростовують вказаний ризик. Наполягає, що вказане свідчить про те, що вказаний ризик ґрунтується лише на припущеннях слідчого та свідчить про безпідставність зазначення вказаного ризику. Зазначає, що 26.03.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. Повідомлення про підозру вручено лише 12.04.2022. 13.04.2022 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в рамках кримінального провадження

№ 0000797 від 23.05.2019 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 496200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень з покладанням відповідних обов`язків. 14.04.2022 за ОСОБА_6 внесено заставу у сумі 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень, після чого останнього звільнено з-під варти. На теперішній час, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000797 від 23.05.2019 направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а ОСОБА_6 неухильно дотримується обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2022. Зазначає, що таким чином, оцінку обґрунтованості підозри, допустимості і належності доказів у кримінальному провадженні надасть суд. Вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжких злочинів, вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 12 років з конфіскацією майна. Обвинувачений раніше не судимий, працює, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, приймає участь у громадській діяльності, не одружений. Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України. Наполягає, що така кваліфікація є не вірною, оскільки, на теперішній час, ст. 289 КК України не має такої кваліфікуючої ознаки - «завдання великої матеріальної шкоди», яка ставиться в провину обвинуваченому. Зазначає, що таким чином, дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Вказує, що ОСОБА_6 є раніше не судимим, тяжкість призначеного покарання, з урахуванням практики ЄСПЛ не може бути підставою для позбавлення свободи, а ризики, передбачені ст.177 КПК України спростовуються зазначеним вище, тому на підставі вищевикладених обставин вважаю, що в клопотанні сторони обвинувачення слід відмовити.

Вислухавши прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як передбачено ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; ) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжких злочинів, вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 12 років з конфіскацією майна. Обвинувачений раніше не судимий, працює, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, приймає участь у громадській діяльності, не одружений, дітей не має, потребує лікування, у тому числі консультації за межами м. Кривого Рогу. Обвинувачений з 23 березня 2022 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія взводу автомобільної роти. За час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивного боку, характеризується командиром позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Кривому Розі, має батька і мати, які також мешкають у м. Кривому Розі, займається волонтерською та благодійною діяльністю. Вказане свідчить про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого. На даний час автомобіль «Мазда», незаконне заволодіння яким ставиться в провину обвинуваченому, вилучений та повернутий потрепілій.

Також суд приймає до уваги, що по справі допитана потерпіла, яка в своїх показання підтвердила фактичні обставини справи, та зазначила, що обвинувачений заволодів належним їй автомобілем незаконно, що є вагомим доказом.

Одночасно суд бере до уваги, що доводи сторони захисту щодо помилкової кваліфікації дій обвинуваченого, а отже і ступеню тяжкості не є вочевидь безпідставними, оскільки на даний час ст. 289 КК України не має такої кваліфікуючої ознаки, як «завдання великої матеріальної шкоди», яка ставиться в провину обвинуваченому.

Суд також враховує, що відносно ОСОБА_6 8 листопада 2021 року був застосовани запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені строком на два місяці наступні обов`язки: прибувати по першому виклику суду на визначений час; повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації; не відлучатися без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 . Після цього обвинувачений з`являвся до суду, відомостей про те, що він порушував інші обов`язки, у суду не мається.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачений буде ухилятися від суду, перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідка, вчинить інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд бере уваги, що при наявності діючого запобіжного заходу, у суду відсутні підстави застосовувати ще один запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1