Справа № 201/9473/2023
Провадження № 1-кп/201/847/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 00001194 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.06.2015 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.06.2016 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць;

- 05.05.2017 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки обмеження волі;

- 28.02.2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці обмеження волі,

у вчиненні злочину передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 близько о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), достовірно розуміючи, що в країні діє воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, знаходячись по вул. Січеславська Набережна біля буд. 53Б у м. Дніпро, поблизу арт-об?єкту «Куля Бажань», побачив неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав у руках мобільний телефон IPhone SE 64 GB, чорного кольору.

ОСОБА_3 визначив вказаний телефон об?єктом свого злочинного посягання та, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), підійшов до ОСОБА_6 та маючи при собі запальничку чорного кольору ззовні схожу на пістолет, почав погрожувати потерпілому ОСОБА_6 застосуванням вказаного предмету, який неповнолітній потерпілий сприйняв як такий, що являє собою небезпеку для його життя чи здоров`я. Після чого забрав з рук потерпілого мобільний телефон IPhone SE 64 GB чорного кольору. Далі, заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_3 викликав таксі служби «ОпеТахі» та дочекавшись транспортний засіб - автомобіль RENO LOGAN, державний номер НОМЕР_1 , зник з місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5800 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 187 КК України, а саме, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину та пояснив, що в той день він йшов по вул. Січеславській Набережній з боку Монастирського острова в бік центру міста і коли проходив повз «Кулю бажань», то побачив двох хлопців в одного з яких в руках був мобільний телефон, який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Обвинувачений підійшов до хлопців і почав розмову в ході якої вимагав телефон але хлопці з ним почали сперечатись. Після цього обвинувачений дістав зі своєї сумки запальничку зовні схожу на пістолет і показав хлопцям, висловивши погрозу на що потерпілий відразу віддав обвинуваченому телефон. Далі обвинувачений з метою уникнення переслідування викликав таксі і відійшов від потерпілого в бік разом з іншим хлопцем. Коли під`їхало таксі обвинувачений сказав хлопцевій йти у своїх справах, а сам сів в таксі в поїхав на залізничний вокзал, де продав телефон за 1000 гривень.

Крім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження у наданих стороною обвинувачення і досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, з протоколів слідчих експериментів від 09.08.2023 за участі потерпілого та свідка ОСОБА_7 , який був очевидцем подій, які проведені з кожним окремо, видно механізм вчинення злочину, так як описано в обвинувальному акті та викладено обвинуваченим в судовому засіданні.

З протоколу слідчого експерименту від 07.08.2023 за участі обвинуваченого видно механізм вчинення злочину, так як описано в обвинувальному акті та викладено обвинуваченим в судовому засіданні.

З протоколів впізнання за участі потерпілого і свідка ОСОБА_7 , проведених з кожним окремо 07.08.2023, видно, що останні впізнали обвинуваченого як особу, яка вчинила напад на потерпілого та заволоділа його мобільним телефоном.

З протоколу впізнання за фотознімками від 07.08.2023 за участі свідка ОСОБА_8 видно, що свідок впізнав обвинуваченого як особу, яка продала йому на залізничному вокзалі мобільний телефон iPhone SE.

Протоколом огляду від 07.08.2023 мобільного телефону iPhone SE наданим свідком ОСОБА_9 в ході якого встановлено характеристики телефону.

Висновком експерта від 04.08.2023 згідно якого вартість мобільного телефону iPhone SE на момент вчинення злочину складає 5 800 гривень.

Описані вище докази належні, оскільки підтверджують обставини які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК і достовірні, так як їх правдивість не оспорюється сторонами та не ставиться під сумнів.

Ці докази у своєму взаємозв`язку не суперечать один одному, а навпаки, доповнюючи один одного, дають можливість прийти суду до висновку поза розумним сумнівом про те, що вина ОСОБА_3 доведена у повному обсязі і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд не приймає до уваги доводи захисту про те, що пом`якшуючою обставиною є відшкодування шкоди, так як обвинувачений не вчиняв дій направлених на відшкодування шкоди, а повернення потерпілому телефону відбулось незалежно від дій обвинуваченого, а внаслідок розслідування злочину правоохоронцями.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

В той же час враховуючи обставини злочину, суворість санкції і те, що кваліфікуючою ознакою злочину є воєнний стан, суд вважає за можливе визначити основне покарання у мінімальному його розмірі, що буде відповідати принципу гуманізму та буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як встановлені пом`якшуючи покарання обставини не зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого до того ступеню, щоб призначати покарання за правилами цієї норми.

Речовий доказ слід повернути потерпілому на підставі ст. 100 КПК України, а судові витрати по справі за проведення експертиз мають бути покладені на обвинуваченого відповідно до статті 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього його майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 27 вересня 2023 року

Зарахувати у строку відбуття покарання ОСОБА_3 строк його перебування під вартою з 07 серпня 2023 року по 27 вересня 2023 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили .

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта товарознавця у розмірі 200 гривень.

Речовий доказ мобільний телефон iPhone SE повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1