Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/341/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.121 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001439 заапеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красноармійськ Донецької області, громадянин України, освіта базова загальна середня, місце реєстрації с. Новосергіївка Покровського району Донецької області, не зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, дітей немає, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

засуджений за ч.2 ст.121 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховується з 28.03.2023, зараховано до строку позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення, за період з 29.07.2018 по день набрання законної сили даним вироком суду.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

27.07.2018 приблизно об 11.30 годині, ОСОБА_8 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кімнаті будинку домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_8 та його співмешканкою ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 , перебуваючи в кімнаті будинку, розташованого за вищевказаною адресою, сидячи на дивані, на якому в той час сиділа ОСОБА_9 , наніс останній не менше двох ударів кулаком правої руки в тім`яну частину голови та не менше двох ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забою головного мозку, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 29.08.2018, по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 годині у палаті інтенсивної терапії Знам`янської міської лікарні імені А.В. Лисенка, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком внутрішньочерепної травми з підоболонковими крововиливами та забоями головного мозку. Безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок районного суду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції взяв до уваги ті показання, які написав слідчий.

При цьому, він є неосвіченою людиною, яка не вміє ні писати ні читати та не розумів, що підписує.

Під час надання пояснень слідчому у нього не було захисника. Разом з тим, усі пояснення він підписував під тиском.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що він вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та свідки не підтверджують наявність у нього такого стану.

Також, свідки не бачили як він сварився з потерпілою, наявність між ним та нею конфлікту, а також застосування фізичної сили до потерпілої.

При цьому, згідно із пояснень свідків він допоміг перенести потерпілу з вулиці в літню кухню, в цей час на ній не було ні сінців ні ознак побиття.

В той же час, він сам викликав швидку допомогу потерпілій, дочекався швидку та не переховувався.

Разом з тим, лікарі швидкої допомоги зробили укол потерпілій, однак вона була у непритомному стані.

Більш того, із показань свідка ОСОБА_10 потерпіла мала синці від побиття її ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий, яким виправдати його підзахисного.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину категорично заперечив, пояснив, що того дня в обідній час дійсно прийшов в гості до ОСОБА_12 . Разом з ним були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_9 .

Жодних конфліктів у нього з потерпілою не було. Алкогольні напої не вживав.

Крім того, обвинувачений зазначив, що є малограмотним, під час досудового слідства, до нього застосовувалось фізичний та психологічний тиск, з метою надання показів про свою винуватість. Заперечував проти наявності будь-якого умислу на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , повідомили, що всі разом вживали спиртні напої, невеликий конфлікт, який виник вже в кінці дня, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 який закінчився тим, що ОСОБА_8 дав ляпасу потерпілій, конфлікт одразу був вичерпаний. Більше жодних сварок, конфліктів та бійок між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вони не бачили. Жодних слідів тілесних ушкоджень у потерпілої вони не бачили. Вважали, що потерпілій стало зле в результаті надмірного вживання алкогольних напоїв.

Вважає, що висновок суду про наявність вини ОСОБА_8 в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілий 27.07.2018 року приблизно об 11.30 годин ні в інший час, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Жодних доказів, які б незалежно підтверджували заподіяння ОСОБА_8 потерпілій тяжких тілесних ушкоджень немає.

Крім того, судом кваліфіковано та визначено, як обтяжуючою обставиною вчинення злочину знаходження обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, незважаючи на те, що ОСОБА_8 вказував, що не вживав алкоголю. Освідування особи не проводилось. Факт знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено, доказів перебування обвинуваченого у стані сп`яніння під час скоєння ним правопорушення немає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які просили ухвалити виправдувальний вирок, прокурора, яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та надав показання, відповідно до яких десь у липні 2018 року на вул. Ворошилова, де він знімав квартиру, до нього приїхали працівники поліції, привезли його у відділ поліції, де дали журнал і сказали розписатися, що він і зробив, на його питання чого привезли і тримають, сказали, що потім пояснять що сталося.

У подальшому привели його на третій поверх і вимагали розповісти, що він вчинив. Коли він спитав що він повинен розказувати, його почали бити, били по ниркам, ногам, спині, били ногами, не залишаючи слідів, називали прізвище людини, якої він не знає, потім відправили в ізолятор, в кабінеті били ОСОБА_15 та ще двоє поліцейських. Через деякий час привели в інший кабінет в тому кабінеті був слідчий ОСОБА_16 , який сказав що він винен у смерті ОСОБА_9 та ще двоє поліцейських, він заперечив свою вину. Дали йому щось підписати і він, не читаючи підписав. ОСОБА_9 знає, однак нічого їй не робив.

Він проживав по АДРЕСА_1 , вийшов на вулицю, побачив, що йде ОСОБА_9 , яка сказала, що йде до нього, бо його запросив до себе ОСОБА_12 .. Вони разом пішли до ОСОБА_12 на вул. Будьоного, там були ОСОБА_10 і донька ОСОБА_13 і сам ОСОБА_12 ..

Зайшли в будинок, де посеред кімнати стояв стіл з комп`ютером, він та ОСОБА_10 сіли біля комп`ютера та слухали музику, двері між коридором та верандою буди закриті. ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 були на веранді, при цьому ОСОБА_12 та ОСОБА_9 і донька ОСОБА_13 вживали алкогольні напої, як багато вони випили він не знає бо не бачив.

Коли вийшов у туалет, побачив, що ОСОБА_9 лежить на дивані у літній кухні, скільки вона перед цим випила він не знає, бо не бачив і скільки вона там пролежала також не знає. Повернувся з туалету у кімнату до ОСОБА_10 і він продовжили далі слухати музику. ОСОБА_12 і його донька спали, ОСОБА_9 не бачив.

У подальшому, коли вийшов з будинку з ОСОБА_12 , ще було видно, побачив, що на порозі лежить ОСОБА_9 , взяв її на руки та заніс на диван у літню кухню, ОСОБА_12 залишився з нею, а він пішов до сусідів викликати швидку допомогу.

Перед слідчим експериментом його забрав ОСОБА_15 і сказав, щоб він говорив те, що він скаже. Що він казав на слідчому експерименті не пам`ятає, усе було в тумані.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції пояснив, що точної дати не пам`ятає, три роки тому, літом під осінь, до нього інколи приходили обвинувачений з ОСОБА_9 , вони слухали музику та вживали алкогольні напої.

У той день вони прийшли разом, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Прийшли вдень та вживали алкоголь, потім ОСОБА_8 пішов в кухню, повернувся, розбудив його, а він спав у будинку, і сказав, що ОСОБА_9 впала біля хвіртки.

Коли вийшли, ОСОБА_9 лежала на спині, ногами до хвіртки. Він не чув, щоб вона харчала, хоча точно цього не пам`ятає. ОСОБА_8 викликав швидку допомогу, що сталося він не питав. Ушкоджень на ОСОБА_9 він не бачив. Крові ні на ОСОБА_9 , ні біля неї, ні коло хвіртки не бачив, взагалі ніде крові не бачив.

Потім пішов додому і ліг спати, потім знову його розбудили, бо приїхала швидка допомога і ОСОБА_9 забрала, при цьому забирала її швидка вже з приміщення літньої кухні.

Також судом першої інстанції дослідив письмові показання свідка ОСОБА_10 , яка померла, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (т.2 а.с.224), відповідно до яких влітку 2018 року, точної дати та часу не пам`ятає, десь в обід, вона прийшла у гості до дядька ОСОБА_30 , який проживає по АДРЕСА_2 . Там, крім неї, був дядько ОСОБА_30 , його донька, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , вони вживали алкогольні напої, а саме горілку та пиво і слухали музику.

Алкогольні напої вживали усі присутні, у тому числі ОСОБА_8 , хоча сильно нетверезим він не був.

У ОСОБА_9 ніяких тілесних ушкоджень не було, вона у тому будинку була десь 3-4 дні. Скаржилась їй, що десь 5 днів тому ОСОБА_11 , у якого вона тоді жила, бив її, показала синяк на нозі від цього.

На ОСОБА_8 вона не скаржилась. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 буди у стосунках, жили разом, у її присутності не конфліктували. Конфліктів і між присутніми не було. Однак, коли ОСОБА_9 почала сильно обзиватися, ОСОБА_8 замахнувся на неї рукою і контакт руки з обличчям був, однак незначний. Від ляпаса ОСОБА_8 ніякого звуку не було, він лише легко доторкнувся до обличчя ОСОБА_9 , як хлопнув. Після ляпасу ніякої фізичної реакції (крові, синця, тощо) не було, ОСОБА_9 не образилась, іншої реакції також не було, однак обзиватись перестала. Вона сиділа поряд і все бачила і чула.

За її присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 2-3 рази ходили до літньої кухні, коли повертались були задоволені, ніяких тілесних ушкоджень на них не було. Була в гостях до вечора, потім пішла, коли вона йшла, то ОСОБА_9 була сильно нетвереза, обзивалась, тому вона і пішла, а ОСОБА_8 був не сильно п`яний.

І ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залишились ночувати у дядька ОСОБА_30 у літній кухні, він їм дозволив.

Наступного дня, десь в обід чи після обіду, вона знову прийшла до дядька ОСОБА_30 , пішла в літню кухню і побачила, що там лежить ОСОБА_9 та вирішила що остання спить нетвереза, бо вживала і горілку і пиво і пішла. Через деякий час вона знову прийшла, почала будити її, однак ОСОБА_9 не вставала, тож ОСОБА_8 побіг викликати швидку, швидка допомога приїхала, вколола укол і забрала її. В цей день на ОСОБА_9 ні тілесних ушкоджень, ні крові не бачила.

Крім даних показань обвинуваченого, свідків, вина ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора чергового Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 29.07.2018, відповідно до якого 29.07.2018 о 09.20 год. надійшло повідомлення чергової медсестри палати інтенсивної терапії Знам`янської міської лікарні про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 год. в палаті інтенсивної терапії Знам`янської міської лікарні померла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом огляду місця події від 29.07.2018 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто приміщення патологоанатомічного відділу моргу Знам`янської міської лікарні імені « ОСОБА_35 », де знаходиться труп ОСОБА_9 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть №2876 від 29.07.2018, відповідно до якого, на підставі розтину, до смерті ОСОБА_9 - призвели: набряк головного мозку, підоболонкові крововиливи, забої головного мозку, внутрішньочерепна травма;

- висновком експерта №76 від 29.08.2018, відповідно до якого, при судово-медичному дослідження трупа ОСОБА_9 , було виявлено: тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забою головного мозку, які утворились прижиттєво, від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, та не менш як від 15 травматичних впливів; за тяжкістю тілесні ушкодження в ділянці голови, а саме крововиливи на обличчі, крововиливи в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забої головного мозку, утворились від дії тупих твердих предметів та не менше як від 6 травматичних впливів, відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення, за давністю утворення відносяться до строку за 2-3 доби до моменту смерті; крововиливи на тулубі і кінцівках утворились у строк до 5-7 днів до моменту смерті, за тяжкістю відносяться до категорії легких, утворились від дії тупих, твердих предметів, та не менш, як від 9 травматичних впливів; утворення таких тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту - виключається; смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 годині, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком внутрішньочерепної травми з підоболонковими крововиливами та забоями головного мозку, ускладнення основного захворювання: вогнищева пневмонія, білково-жирова дистрофія печінки, безпосередня причина смерті - набряк головного мозку; захворювань у ОСОБА_9 , які б могли призвести до смерті - не виявлено; у крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 1,40 г/дм3, що відносно живих осіб відноситься до легкого ступеню алкогольного сп`яніння;

- додатковою експертизою до висновку експерта №76 від 14.09.2018, відповідно до якої тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 , а саме тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, тулуба та кінцівок, крововиливи у м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку та забої головного мозку, могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_8 під час проведення за його участю слідчого експерименту;

- протоколом огляду місця події від 29.07.2018, відповідно до якого оглядом місця пригоди являється територія домоволодіння АДРЕСА_2 , вилучено змив та контрольний змив речовини бурого кольору, капці;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 29.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_8 відібрано зразки крові;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року та оглянутим відеозаписом до нього, у ході якого підозрюваний ОСОБА_8 в присутності свого захисника, спеціаліста ОСОБА_36 та понятих показав і розказав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та оглянутим відеозаписом до нього.

Зокрема, добровільно та чітко розповів та показав на місці, що 27.07.2018 приблизно об 11.30 годині він разом зі співмешканкою ОСОБА_9 , перебував в кімнаті будинку по АДРЕСА_2 де розпивали спиртні напої. В цей час, у них виникла сварка ОСОБА_9 сиділа на дивані, він наніс їй чотири удари кулаком правої руки по голові. В подальшому, 28.08.2018 приблизно об 11.00 годині на подвір`ї біля хвіртки, знову виникла сварка, під час якої, він наніс ОСОБА_9 два удари ногою в груди від яких остання впала на землю (т. 4 а.п. 57-63);

- висновками експерта №568 від 08.08.2019, №569 від 09.08.2018, №570 від 30.08.2018, №571 від 30.08.2018, №572 від 30.08.2018, №576 від 17.08.2018, відповідно до яких на змивах зі стіни в кімнаті і вхідних дверей та фрагментах шпалери, вилучених під час огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_2 - кров, яка може належати ОСОБА_9 і не може належати ОСОБА_8 , на парі гумових шльопанців світло-зеленого кольору сліди крові не знайдено;

- висновком судово-психіатричного експерта №335, відповідно до якого ОСОБА_8 в момент скоєння кримінального правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, у відношенні до інкримінуємого правопорушення слід вважати осудним, у даний час ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає, застосування заходів медичного характеру не потребує;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо- відео контроль особи від 14.09.2018 та оглянутим DVD-R диском із записом - аудіо-, відео контролю, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до скоєння даного злочину.

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель чотирьох осіб та середньої тяжкості тілесні ушкодження двом особам.

Доводи апеляцій про застосування відносно ОСОБА_8 незаконних методів слідства є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки за результатами проведеного розслідування, доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження (т.1 а.с.224-230).

Також не можуть бути враховані доводи ОСОБА_8 про те, що він не вміє ні читати ні писати, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження останній має базову середню освіту.

Крім того не можуть бути враховані доводи ОСОБА_8 про те, що він не розуміє зміст тексту, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №335, ОСОБА_8 в момент скоєння кримінального правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, у відношенні до інкримінуємого правопорушення слід вважати осудним, у даний час ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає, застосування заходів медичного характеру не потребує.

Що стосується доводів про те, що ОСОБА_8 не причасний до чинення кримінального правопорушення, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 відпочивали у ОСОБА_12 27.07.2018.

При цьому, з показань свідка ОСОБА_10 слідує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були у стосунках, жили разом, однак, коли ОСОБА_9 вживала алкоголь то починала почала сильно обзиватися на ОСОБА_8 .

Згідно показань вказаного свідка 27.07.2018 ОСОБА_9 в той вечір в іі присутності почала ображати ОСОБА_8 , а той замахнувся на неї рукою і контакт руки з обличчям був, однак незначний.

З показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 слідує, що 27.07.2018 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишились ночувати у ОСОБА_12 в літній кухні, інших сторонніх осіб не було.

Відповідно до висновків експертів №568 від 08.08.2019, №569 від 09.08.2018, №570 від 30.08.2018, №571 від 30.08.2018, №572 від 30.08.2018, №576 від 17.08.2018, - на змивах зі стіни в кімнаті і вхідних дверей та фрагментах шпалери, вилучених під час огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_2 - кров, яка може належати ОСОБА_9 і не може належати ОСОБА_8 .

Таким чином, на думку колегії суддів тілесні ушкодження нанесено ОСОБА_9 в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки її кров знайдена зі стіни в кімнаті і вхідних дверей та фрагментах шпалери.

Також, висновком експерта №76 від 29.08.2018, встановлено, що при судово-медичному дослідження трупа ОСОБА_9 , було виявлено: тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забою головного мозку, які утворились прижиттєво, від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, та не менш як від 15 травматичних впливів; за тяжкістю тілесні ушкодження в ділянці голови, а саме крововиливи на обличчі, крововиливи в м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку, забої головного мозку, утворились від дії тупих твердих предметів та не менше як від 6 травматичних впливів, відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення, за давністю утворення відносяться до строку за 2-3 доби до моменту смерті; утворення таких тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту - виключається; смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.45 годині, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та є наслідком внутрішньочерепної травми з підоболонковими крововиливами та забоями головного мозку, ускладнення основного захворювання: вогнищева пневмонія, білково-жирова дистрофія печінки, безпосередня причина смерті - набряк головного мозку; захворювань у ОСОБА_9 , які б могли призвести до смерті - не виявлено; у крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 1,40 г/дм3, що відносно живих осіб відноситься до легкого ступеню алкогольного сп`яніння.

В той же час в матеріалах справи наявний протокол проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року та оглянутим відеозаписом до нього, у ході якого підозрюваний ОСОБА_8 в присутності свого захисника, спеціаліста ОСОБА_36 та понятих чітко та добровільно без примусу та підказок показав і розказав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно висновку додаткової Судово-медичної експертизи №76 від 14.09.2018 - тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 , а саме тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, тулуба та кінцівок, крововиливи у м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку та забої головного мозку, могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_8 під час проведення за його участю слідчого експерименту.

За таких підстав, враховуючи те, що 27.07.2018 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишились ночувати у ОСОБА_12 , інших сторонніх осіб не було, висновок експерта №76 від 29.08.2018 відповідно до якого тілесні ушкодження у ОСОБА_9 не могли утворитися з при падінні з висоти власного зросту, а також протокол проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року, у ході якого підозрюваний ОСОБА_8 в присутності свого захисника, спеціаліста ОСОБА_36 та понятих показав і розказав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та висновок експерта №76 від 14.09.2018, відповідно до якої тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 , а саме тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в ділянці голови, тулуба та кінцівок, крововиливи у м`які тканини голови, підоболонкові крововиливи головного мозку та забої головного мозку, могли утворитися при обставинах, на які вказав ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляцій про те, що ОСОБА_8 не причасний до чинення кримінального правопорушення, як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Що стосується доводів про визнання протокол проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року неналежним доказом, необхідно зазначити наступне.

Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Ч. 4 ст. 95 КПК не застосовується до показань, наданих під час слідчого експерименту, однак вони можуть бути визнані допустимими доказами, якщо при проведенні цієї слідчої дії була додержана належна процедура. На обґрунтування цього сторона обвинувачення має надати докази того, що:

- до особи, яка приймала участь у слідчій дії, не застосовувався протиправний тиск;

- слідча дія проведена за власною волею такої особи та її вільним волевиявленням;

- вона усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;

- її права на захист і правову допомогу були забезпечені;

- у слідчій дії приймали участь поняті або здійснювався її безперервний відеозапис;

- права та процесуальні наслідки участі особи в проведенні слідчого експерименту були детально і ґрунтовно роз`яснені.

Також, якщо слідчий експеримент полягає лише у повідомленні підозрюваним відомостей про факти і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, він має розцінюватися як повторний допит і не може мати в суді доказового значення з огляду на частину 4 статті 95 КПК.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 30.07.2018 та переглянутого судом першої інстанції відеозапису вказану слідчу дію проведено за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в присутності свого захисника, спеціаліста ОСОБА_36 та понятих під час якої ОСОБА_8 на місці вчинення злочину не лише розповідав про обставини вчинення злочину, але і продемонстрував, яким чином він завдавав потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Вказану слідчу дію було проведено за його добровільною згодою і за участю захисника.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК, а тому колегія судді не може визнати протокол проведення експерименту від 30.07.2018 року неналежним доказом.

Також колегія суддів не враховує доводи апеляції про застосування до потерпілої ОСОБА_9 насильства з боку ОСОБА_11, оскільки відповідно до висновку експерта №76 від 29.08.2018 крововиливи на тулубі і кінцівках утворились у строк до 5-7 днів до моменту смерті, за тяжкістю відносяться до категорії легких, та не перебувають у причинно-наслідкому зв`язку із смертю потерпілої.

При цьому, згідно показань свідка ОСОБА_10 , які досліджувались у суді першої інстанції слідує, що ОСОБА_9 показала синяк на нозі, як наслідок побиття нею з боку ОСОБА_11. При цьому, стан здоров`я ОСОБА_9 станом на момент вживання алкоголю 27.07.2018 був задовільний.

Разом з тим, колегія судді не бере до уваги твердження апеляції про відсутність конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки як вбачається з показань обвинуваченого та свідків потерпіла після вживання алкоголю ображала обвинуваченого а також могла піти до сусідів та пожити з ними.

Більш того, колегія суддів не враховує доводи апеляції про те, що наявні тілесні ушкодження потерпілої могли утворитися, через те, що ОСОБА_9 впала біля хвіртки, оскільки свідок ОСОБА_12 зазначав, що лише бачив, як лежала на спині, ногами до хвіртки та від потерпілої не чув жодних звуків, а свідок ОСОБА_10 надала письмові пояснення, що двічі заходила в літню кухню і бачила, що ОСОБА_9 лежить та не встає з ліжка.

В даному випадку колегія судді звертає увагу про можливість того, що після того, як ОСОБА_10 заходила до літньої кухні ОСОБА_8 мав можливість винести потреаілу ОСОБА_9 до хвіртки з метою інсценування її падіння тім`яною частиною голови об бетон.

Вже після того, як ОСОБА_8 покликав свідка ОСОБА_12 , останній заніс ОСОБА_9 до літньої кухні та через деякий час, як прийшла свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_8 побіг викликати швидку допомогу.

При цьому, як вже вище зазначалось сліди крові потерпілої ОСОБА_9 виявлено в приміщенні та висновком експерта виключається можливість отримання тілесних ушкоджень з висоти падіння власного росту.

Згідно показань вищезазначених свідків, після того, як ОСОБА_12 ліг спати та пішла ОСОБА_10 , - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишились самі у кімнаті під час чого ОСОБА_8 мав достатній час для нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та наніс тілесні ушкодження, які перебувають у причино-наслідковому зв`язку із її смертю.

Про це свідчать також змиви зі стіни в кімнаті і вхідних дверей та фрагментах шпалери, вилучених під час огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_2 - кров, яка може належати ОСОБА_9 .

Разом з тим, не можуть бути враховані доводи апеляції про те, що свідки

ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не бачили тілесні ушкодження у ОСОБА_9 , оскільки після нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності мав можливість змити сліди крові з обличчя потерпілої.

Вказане свідчить наявність слідів крові ОСОБА_9 в приміщенні літньої кухні ОСОБА_12 та відсутність слідів крові на обличчі, коли її бачили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винуватого, який негативно характеризується за місцем проживання, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вважається таким, що не має судимості в силу ст.89 КК України.

Враховано наявність обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ч. 2 ст. 121 КК України.

Також, не можуть бути враховані доводи апеляції про відсутність обставини обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вживав алкоголь.

Вказане також підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року, на якому ОСОБА_8 пояснив, що вживав алкоголь.

Не можуть бути враховані доводи ОСОБА_8 про те, що він викликав швидку допомогу, як підстава, для призначення йому більш м`якого покарання, оскільки ОСОБА_9 через значний проміжок часу була госпіталізовано до Знамянської ЦРЛ, при цьому повідомив лікарям, що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння , що перешкодило вчасному встановленню дійсного стану здоров`я потерпілої.

Що стосується доводів ОСОБА_8 при призначення йому судом суворого покарання та необхідність призначення покарання більш м`якого покарання, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у обвинуваченого

ОСОБА_8 не має жодної обставини, яка пом`якшує покарання та наявна обставина, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_8 як особа, за місцем проживання характеризується негативно.

Крім того, колегія суддів враховую позицію ОСОБА_8 , який лише згодом викликав швидку допомогу, намагався інсценувати падіння ОСОБА_9 , а також ввести суд в оману, шляхом надання неправдивих показань.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення

ОСОБА_8 призначеного покарання.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявності обставини, яка обтяжує покарання, враховуючи особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання - є необґрунтованими, тому апеляція не може бути задоволена, як безпідставна. Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції обвинувачений наполягає на призначенні більш м`якого покарання, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

Крім того, доводи апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд не можуть бути задоволені, як безпідставні. Адже, ст. 412 КПК України, визначено вичерпний перелік випадків для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що по справі відсутнє. Оскільки підстави для перекваліфікації та нового розгляду відсутні, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів ОСОБА_8 , стосовно зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, необхідно зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду 29.08.2018 року під час розгляду справи №663/537/17 надала правовий висновок щодо застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Суд вказав, що один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі застосовується, зокрема, якщо особа вчинила злочин у період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно) (пряма дія Закону № 838-VIII).

Отже, обов`язковою умовою для застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII є момент вчинення злочину, а саме період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно) (пряма дія Закону № 838-VIII).

Враховуючи те, що ОСОБА_8 злочини скоїв після скасування дії Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, колегія судді залишає без задоволення доводи ОСОБА_8 , стосовно зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2023 рокущодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_38 ОСОБА_4