Дата документу 28.03.2023 Справа № 335/967/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/967/22 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/236/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 378, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 . Огли- в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07березня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в межах строку проведення досудового розслідування до 12 квітня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що прокурором доведено, що заявлені під час застосування запобіжного заходу до підозрюваного ризики не зменшились, як і доведено неможливість завершення досудового розслідування до спливу строку тримання під вартою підозрюваного з об`єктивних причин. Враховуючи характер злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_6 , його суспільну небезпеку, слідчий суддя вважав, що на час розгляду клопотання є всі підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, доведеним прокурором. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи продовження строку тримання під вартою, під час розгляду клопотання не встановлено. Доводи сторони захисту не спростовують ризиків, доведених прокурором.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_6 . Огли запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ризик можливого переховування її підзахисного не підтверджується. Так, 23 березня 2022 року ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з метою виконання підозрюваним обов`язків по забезпеченню відсічі збройної агресії з боку рф. Останній проходив військову службу, на підтвердження чого є відповідні довідки. Будь-яких намірів у підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства не було. Його жодного разу не запрошували для проведення слідчих дій.

Щодо існування ризику впливу на потерпілих та свідків, апелянт зазначає, що її підзахисний більше року перебуває на волі та будь-яких заяв чи скарг стосовно нього щодо погроз або впливу на свідків чи потерпілих не надходило. Тому, вважає, що вказаний ризик матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

Також захисник не погоджується з існуванням ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_6 після зміни йому запобіжного заходу проходить військову службу та отримує заробітну плату, а тому вказаний ризик є безпідставним.

Вважає, що слідчий суддя мав підстави обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, узгодженим з прокурором, про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивував тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 10 лютого 2021 року, за підозрою останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.378, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

02 лютого 2023 року, слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжі підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 квітня 2023 року включно.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 відмовився давати показання, вину не визнав.

По даному провадженню вже виконано ряд процесуальних дій, але не зважаючи на це, є необхідність у проведенні ще ряду слідчих (розшукових) дій. Від результатів деяких з цих процесуальних дій залежить повний та неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності у міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Разом з тим, закінчити розслідування у 2 місячний строк немає можливості, у зв`язку з тим, що по вищевказаному кримінальному провадженню необхідно виконати таке:

- отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження»;

- повідомити про зміни раніше повідомленої підозри;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

28 лютого 2023 року, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, тобто до 12 квітня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 . Огли перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника, прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрювався у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується доказами, доданими до клопотання, вказаними в клопотанні, а саме: протоколами огляду місця події від 05 січня 2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ; речовими доказами, які було вилучено під час проведення ОМП та ін.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 . Огли міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк до 15 років. Після вчинення злочину не надав допомоги потерпілому, був оголошений у розшук.

В свою чергу, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, Суд не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя зазначив, що, підозрюваний обізнаний про місце роботи потерпілого та свідків.

На підставі всіх обставин провадження та відомостей про особу підозрюваного слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Вказані висновки слідчого судді ґрунтуються на матеріалах провадження.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 . Огли запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 . Огли більш м`якого запобіжного заходу.

Ці висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Такий висновок слідчого судді не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Також, з врахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України та встановлених ризиків, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 . Огли підозрюється в т.ч. у вчиненні особливо тяжкого злочину,поєднаного з насильством.

Крім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 02 квітня 2023 року.

Постановою в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 28 лютого 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 продовжено до трьох місяців, тобто до 12 квітня 2023 року включно.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування (до 12 квітня 2023 року включно) слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.

Таким чином, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в межах строку проведення досудового розслідування до 12 квітня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4