Дата документу 17.05.2023
Справа № 334/710/23
Провадження № 1-кс/334/1342/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 28 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, в якому слідчий просить суд накласти арешт на грошові кошти в сумі 10000 гривень, належні потерпілій ОСОБА_4 , які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритий ПАТ «БанкВосток» на ім`я ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що приблизно на початку січня 2023 року у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме на заволодіння грошовими коштами громадян, що перебувають на тимчасово окупованій території, під приводом надання їм послуг по безготівковому обміну валюти. З метою реалізації свого злочинного умислу та маскування своїх злочинних дій, ОСОБА_6 вирішив створити обліковий запис в месенджері «Telegram» з вигаданим ім`ям та псевдонімом, а також з закритим абонентським номером. Приблизно в січні 2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 за допомогою наявного у нього персонального комп`ютера з встановленим на ньому додатком «Telegram» створив обліковий запис з ім`ям « ОСОБА_7 » та псевдонімом « ОСОБА_8 », а також привязав до створеного облікового запису абонентський номер « НОМЕР_2 » та в налаштуваннях приховав абонентський номер, що прив`язано до облікового запису. В подальшому ОСОБА_6 мав намір використовувати створений обліковий записдля пошуку потерпілих серед учасників тематичних груп в месенджері «Telegram», шляхом розміщення оголошень про надання послуг з обміну грошових коштів та під приводом отримання грошових коштів з метою подальшої конвертації в іншу валюту, отримати від потерпілих грошові кошти на підконтрольні йому банківські рахунки та в подальшому заволодіти ними. Виконавши дії, спрямовані на підготовку та приховування злочину, 23.01.2023 року о 12 год. 16 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, використовуючи персональний комп`ютер з встановленим на ньому додатком «Telegram» з обліковим записом з ім`ям « ОСОБА_7 » (псевдонім « ОСОБА_8 »), не маючи реального наміру на здійснення операцій з обміну валюти, в тематичній Telegram-групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив оголошення з текстом «Куплю безнал гривну за безнал рубли по курсу 1.8». 24.01.2023 року приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме в місті Бердянськ, Запорізької області, виявила дане оголошення та з метою обміну української гривні в російські рублі розпочала листування з ОСОБА_6 в особистому чаті месенджера «Telegram». ОСОБА_6 переконав ОСОБА_9 в тому, що він надає послуги з обміну валюти в безготівковій формі та в тому, що з метою отримання 3 600 російських рублів їй необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 2 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , що емітована АТ «Банк Восток» на ім`я ОСОБА_6 . ОСОБА_9 , будучи впевненою, що після перерахування 2 000 гривень отримає на власний рахунок НОМЕР_4 російських рублів, 24.01.2023 о 07 год. 51 хв. з банківської картки № НОМЕР_5 , що емітована АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти в сумі 2 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , що емітована АТ «Банк Восток» на ім`я ОСОБА_6 . Отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2 000 грн., ОСОБА_6 операції по безготівковому обміну валюти не здійснив, незаконно заволодів ними та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 2 000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , чим завдав їм майнову шкоду на вищезазначену суму. Крім того, приблизно в січні 2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 за допомогою наявного у нього мобільного телефону «Хiaomi» Redmi 10C (IMEI № НОМЕР_6 № НОМЕР_7 ) з встановленою у ньому сім-карткою з абонентським номером « НОМЕР_8 », в месенджері «Telegram» створив обліковий запис з ім`ям « ОСОБА_10 » та псевдонімом « ОСОБА_11 », а також в налаштуваннях приховав абонентський номер, що прив`язано до облікового запису. В подальшому ОСОБА_6 мав намір використовувати створений обліковий запис для пошуку потерпілих серед учасників тематичних груп в месенджері «Telegram», шляхом розміщення оголошень про надання послуг з обміну грошових коштів та під приводом отримання грошових коштів з метою подальшої конвертації в іншу валюту, отримати від потерпілих грошові кошти на підконтрольні йому банківські рахунки та в подальшому заволодіти ними. Виконавши дії, спрямовані на підготовку та приховування злочину, 26.01.2023 року о 01 год. 23 хв., ОСОБА_6 ,, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний намір, використовуючи мобільний телефон «Хiaomi» Redmi 10C (IMEI № НОМЕР_6 № НОМЕР_7 ) з встановленою у ньому сім-карткою з абонентським номером « НОМЕР_8 », використовуючи додаток «Telegram» з обліковим записом з ім`ям « ОСОБА_10 » (псевдонім « ОСОБА_11 »), не маючи реального наміру на здійснення операцій з обміну валюти, в тематичній Telegram-групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив оголошення з текстом «Куплю безнал гривну за безнал рубли по курсу 1.8». В цей же день, приблизно о 02 год. 24 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме в місті Бердянськ, Запорізької області, виявила дане оголошення та з метою обміну української гривні в російські рублі розпочала листування з ОСОБА_6 в особистому чаті месенджера «Telegram». ОСОБА_6 переконав ОСОБА_4 в тому, що він надає послуги з обміну валюти в безготівковій формі та в тому, що з метою отримання 30 000 російських рублів їй необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 15 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , що емітована АТ «Банк Восток» на ім`я ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , будучи впевненою, що після перерахування 15 000 гривень отримає на власний рахунок 30 000 російських рублів, з банківської картки № НОМЕР_9 , що емітована АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_12 перерахувала грошові кошти в сумі 15 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 , що емітована АТ «Банк Восток» на ім`я ОСОБА_6 , а саме: 26.01.2023 року о 02 год. 34 хв. переказ на суму 5 000 грн.; 26.01.2023 року о 02 год. 36 хв. переказ на суму 10 000 грн. Отримавши від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 15 000 грн., ОСОБА_6 операції по безготівковому обміну валюти не здійснив, незаконно заволодів ними та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 15 000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_4 чим завдав їм майнову шкоду на вищезазначену суму. Крім того, 26.01.2023 о 03 годині 21 хвилину, знаходячись в приміщенні магазину «Траш» розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка буд. № 73 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на легалізацію грошових коштів, одержаних в результаті вчинення шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_4 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , усвідомлюючи незаконність одержання коштів в сумі 15 000 гривень внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з метою приховування походження вказаних коштів шляхом надання правомірного вигляду їх отриманню та використанню, здійснив 1 фінансову операцію з вказаними коштами в сумі 15000 гривень, використовуючи банкомат АО701861 - BRANCH 10007 - 0265; ZAPORIZHZHYA, еквайер 013013 Ощадбанк, в ході якої перевів частину грошових коштів в сумі 10 000 гривень, із належної йому банківської картки № НОМЕР_3 на банківську картку № НОМЕР_10 , емітовану АТ «Банк Восток», видану на ім`я ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_6 легалізував (відмив) грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень. 18.02.2023 року в ході проведення огляду мобільного телефону моделі Xiaomi Redmi 10C була виявлена наступна переписка, відповідно до якої встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 26.01.2023 року о 02:36:16 перерахувала грошові кошти в сумі 10000 гривень на банківську карту ОСОБА_6 . В подальшому, 26.01.2023 року о 03:21:43 ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000 гривень переказав ОСОБА_5 . Після проведення вказаної грошової операції від працівників банку прийшло повідомлення про те, що вказаний переказ незаконний та в подальшому грошові кошти були заблоковані. Допитана в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила факт зарахування грошових коштів у сумі 10000 на власну картку, емітовану ПАТ «БанкВосток» № НОМЕР_10 . Згідно отриманого тимчасового доступу до речей та документів встановлено, що згідно заяви-договору № S001032759 ОСОБА_5 є клієнтом банку ПАТ «БАНК ВОСТОК», де на неї видана банківська карта № НОМЕР_10 з рахунком № НОМЕР_1 . Вказана банківська карта була добровільно видана ОСОБА_5 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на яку в подальшому слідчим суддею Ленінського районного суду було накладено арешт. Виходячи з вищевикладеного, грошові кошти у сумі 10000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_5 мають доказове значення по кримінальному провадженню. У зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор.

Відповідно до ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наділений повноваженнями, передбаченими КПК України при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Слідчим суддею вжито заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна власника майна.

Слідчий був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду порушеного ним процесуального питання, для участі в судовому засіданні не прибув. Разом із клопотанням надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду, для участі в судовому засіданні не прибув з невідомої суду причини.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі та без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає ч.4 ст.107 КПК України.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно отриманого тимчасового доступу до речей та документів встановлено, що згідно заяви-договору № S001032759 ОСОБА_5 є клієнтом банку ПАТ «БАНК ВОСТОК», де на неї видана банківська карта № НОМЕР_10 з рахунком № НОМЕР_1 (а.с.20-25). Свідок ОСОБА_5 підтвердила факт зарахування грошових коштів потерпілої у сумі 10000 на власну картку, емітовану ПАТ «БанкВосток» № НОМЕР_10 .Вказана банківська карта була добровільно видана ОСОБА_5 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на яку в подальшому слідчим суддею Ленінського районного суду було накладено арешт.

У випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Відповідно до п.п. 1,2,4 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Слідчий суддя враховує, що слідчим в клопотанні обґрунтовано необхідність накладення арешту на грошові кошти в сумі 10000 гривень, належні потерпілій ОСОБА_4 , які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритий ПАТ «БанкВосток» на ім`я ОСОБА_5 , яке з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а тому доходить висновку, що клопотання необхідно задовольнити, враховуючи можливість використання таких речових доказів як доказу у кримінальному провадженні за ч.3 ст.190, ч.1 ст. 209 КК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 7, 16 КПК України - загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ у висновках Європейського суду (для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування).

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 28 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 10000 гривень, належні потерпілій ОСОБА_4 , які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритий ПАТ «БанкВосток» на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору.

Слідчий суддя: ОСОБА_1