Справа №127/5724/23
Провадження №1-кп/127/171/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2022 за № 0001322,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

На адресу суду надійшли клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити. При цьому обвинувачений повідомив суду, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі

Потерпіла ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримала та просила його задовольнити. Повідомила суду, що вона дійсно примирилась з обвинуваченим.

Прокурор проти задоволення заявлених клопотань не заперечував, однак просив приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладеного у кримінальному провадженні арешту, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 КПК регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як суд зазначив вище, обвинувачений проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою не заперечував, зауваживши, що розуміє, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом, 22.11.2022 близько 13.35 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки Jeep Compas, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись e напрямку вулиці Р. Скалецького в м. Вінниці, по проїзній частині вулиці Пирогова, одночасно займаючи дві смуги, поруч із зупинкою громадського транспорту «ім. Ак. Заболотного», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому справа-наліво перетинала проїзну частину пішохід ОСОБА_6 , не надав їй переваги у русі, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити, внаслідок чого з необережності допустив наїзд на останню.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: підшкірної гематоми лівої скроневої ділянки, забою м`яких тканин зовнішнього носа - садна спинки носа, забою м`яких тканин обличчя - травматичного перелому 11 зуба, закритої травми грудної клітки - забою лівої легені, переломів 3-4-го ребер зліва по лопатковій лінії зі зміщенням та 4, 5, 6-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії, переломів правої та лівої лобкових кісток, правої сідничної кістки із незначним зміщенням, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.

У цій дорожній обстановці водій автомобіля марки Jeep Compas, д.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, із зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). У діях водія ОСОБА_5 убачається невідповідність вимогам пункту 18.1 ПДР, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

Отже, в діях водія ОСОБА_5 убачаються невідповідності вимогам пунктів 11.10, 4.16(а), 18.1 ПДР, відповідно до яких: пункт 11.10 - «на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання»; пункт 4.16 (а) - «пішохід має право: на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»; пункт 18.1 - «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пункту 18.1 ПДР знаходяться у причинному зв`язку з наслідками цієї ДТП.

Отже, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_5 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілою примирився, та остання претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує, що проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, ОСОБА_5 не заперечував.

З огляду на викладене, суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, встановлені частиною восьмою статті 284 КПК, у судовому засіданні встановлені не були, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2022 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 314-316, 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2022 за № 0001322, закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки Jeep Compas, д.н. НОМЕР_1 , повернути власнику або іншому законному володільцю;

- 2 DVD-R-диска з відеозаписами, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2022, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: