ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1099/22
Номер провадження 1-кп/292/32/23
У Х В А Л А

30 травня 2023 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

головуюча- суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Червоноармійського районного суду Житомирської області та у режимі відеоконференції з ДУ Житомирська УВП № 8 матеріали кримінального провадження №0000186 від 19.10.2022 та обвинувальний акт, які надійшли 19 грудня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Очеретянка Червоноармійського району Житомирської області,

жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0000186 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, надійшло з обвинувальним актом із Коростишівської окружної прокуратури 19.12.2022.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, який закінчується 09.06.2023, оскільки розгляд справи триває, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати . Так, обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, не має міцних соціальних зв"язків, зловживає спиртними напоями, негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, тому з метою уникнення від покарання матиме реальну можливість переховуватися від суду, змінивши місце свого проживання , незаконно впливати на свідків, які є односельцями з обвинуваченим та які ще не допитані судом, шляхом застосування до свідків фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем , психологічним вливом або підкупом , з метою зміни свідками показань та у подальшому уникнення від кримінальнної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений та його захисник -адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора .

Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням , підтриманим обвинуваченим, з проханням змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , з тримання під вартою на більш мякий- цілодобовий домашній арешт , враховуючи те, що на даний час відсутні підстави вважати , що є існування всіх зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки судом уже допитана переважна кількість свідків , обвинувачений має постійне місце проживання , усталений спосіб життя , не має наміру ухиляється від суду, позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Розглянувши зазначені клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку .

Згідно ст. 331 КПК України, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 21.10.2022 по 20.12.2022.

20 грудня 2022 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.02.2023.

13 лютого 2023 року ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 13.04.2023.

Ухвалою від 11.04.2023 Червоноармійського районного суду Житомирської області продовжено дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09.06.2023 .

Згідно з ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це робиться з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Враховуються, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Також, суд враховує наявність дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка, незважаючи на презумпцію невинуватості, має переважне значення порівняно з вимогою поваги до особистої свободи відповідно до ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано та не зазначено про існування таких доказів. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд на теперішній час не встановив.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , те що він з метою уникнення покарання матиме реальну можливість негативно впливати на потерпілу та свідка, які ще не допитані судом , те, що ОСОБА_3 ніде не працює , не має міцних соціальних зв"язків , негативно характеризується за місцем проживання , про що свідчить надана стороною обвинувачення характеристика з місця проживання обвинуваченого , яка є об"єктивною, на відміну від характеристики наданої стороною захисту, оскільки остання датована 15.05.2023, тоді як обвинувачений вже перебуває під вартою з жовтня 2022 року. Отже наведене вище свідчить про те, що з метою уникнення від покарання, обвинувачений може переховуватися від суду, а також і про існування ризиків, які не зменшились .

Таким чином, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_3 та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не зникли, з урахуванням ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м"який, та дійшов висновку про необхідність продовження відносно останнього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 197, 196, 331, 350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 28 липня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

В частині продовження строку дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити до місця ув"язнення.

Суддя ОСОБА_1