КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2988/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 , погоджене прокурором у провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, у кримінальному провадженні № 0000303 від 22.06.2022 року та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25.06.2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисникОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати у кримінальному провадженні № 0000303 від 22.06.2022 року до підозрюваного за ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на необґрунтованість підозри. Підставою для застосування до ОСОБА_7 безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало оголошення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України, тобто у створенні злочинної організації, керівництво такою організацією, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища.

Проте, повідомлення про підозру ОСОБА_7 не містить таких важливих обставин, для визнання факту створення (існування) злочинної організації як: час, обставини створення, час і обставини включення до організації її членів, у чому саме полягало використання ним свого службового становища, у чому саме полягав розроблений ним «злочинний план», яким чином було розподілено ролі, між ким. Опис об`єктивної сторони створення організації взагалі не містить будь-якої конкретики.

З повідомлення про підозру сторона захисту не розуміє, які саме дії ОСОБА_7 сторона обвинувачення вважає протиправними, що саме з об`єктивної сторони злочину йому інкриміновано. Також відсутні відомості про суб`єкта та суб`єктивну сторону інкримінованих діянь.

Інші ознаки кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_7 , також були формально досліджені без врахування будь-яких конкретних даних щодо вчинення ним дій, які б підлягали кваліфікації як створення або утримання місць розпусти та сутенерстві, вчиненому службовою особою із використанням свого службового становища

Що стосується інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, повідомлення про підозру не містить відомостей про вчинення ОСОБА_7 будь-яких дій об`єктивної сторони чи його обізнаність про вчинення зазначених діянь.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не враховано, що на даний час не існує жодних ризиків, які б унеможливлювали належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя, повністю проігнорував обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України повинен врахувати а саме, що в нього на утриманні є дитина та хвора мати; має місце постійного проживання; має хворобу, яка потребує оперативного втручання; офіційно був працевлаштований, неодноразово заохочувався відомчими нагородами, позитивно характеризується за місцем роботи та є учасником бойових дій; до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності не притягувався. Зазначені обставини підтверджені документально.

З урахуванням зазначеного апелянт вважає, що слідчим суддею під час розгляду питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не у повному обсязі перевірено на наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000303 від 22.06.2022 р., не встановлено обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, не встановлено конкретні обставини кримінального провадження.

У зв`язку із цим, вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні відсутні, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000303 від 22.06.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках досудового розслідування, 01.02.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Харкова, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , працюючому на посаді заступника начальника Департаменту міграційної поліції Національної поліції України - начальника 2 управління, раніше не судимому, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

04.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

27.03.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 01.05.2023.

24.04.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, а саме до 01.08.2023 року.

26.04.2023 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, у кримінальному провадженні № 0000303 від 22.06.2022 року строком на 60 днів, без визначення застави.

На обґрунтування вимог зазначеного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, у кримінальному провадженні № 0000303 від 22.06.2022 року, яка підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами негласних слідчих розшукових дій;

- допитами свідків у кримінальному провадженні;

- протоколами обшуків від 01.02.2023;

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 01.02.2023;

- матеріалами ГУ «Д» ДЗНД СБ України;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Також сторона обвинувачення зазначила, що враховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів або надали викривальні покази, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, слідчий вказує, що з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.04.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25.06.2023 року включно.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що у даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено та існує необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, зокрема:

- отримати результати експертиз відеозвукозапису, призначеної 03.03.2023 та 13.03.2023, з метою ототожнення особи за фізичними параметрами голосу та за лінгвістичними ознаками усного мовлення, а також встановлення технічних умов та технології отримання відеозвукозапису розмов, зафіксованих на фонограмах у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- допитати як свідків осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

- допитати як свідків осіб з місць розпусти;

- провести пред`явлення особи для впізнання;

- провести аналіз інформації отриманої під час оглядів вилученої під час обшуків техніки;

- провести одночасні допити з метою усунення протиріч у показаннях;

- встановити місцезнаходження підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- отримати ухвали слідчих суддів Київського апеляційного суду, якими надано дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні;

- на підставі зібраних доказів скласти та вручити повідомлення про підозру іншим фігурантам у вказаному кримінальному провадженні;

- провести інші процесуальні та слідчі дії, потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування.

Обставини, що перешкодили виконати раніше вищевказані слідчі та процесуальні дії було: складність кримінального провадження, наявність більше 10 підозрюваних, переховування підозрюваних, великий обсяг матеріалів, складність провадження.

Проведення вищевказаних процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час подальшого досудового розслідування необхідне для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування, в окреме провадження виділено матеріали стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувальні акти з угодами про визнання винуватості направлені для розгляду до суду.

З метою дотримання розумних строків, виділені в окреме провадження матеріали стосовно ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Вирішуючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан. Томуслідчий суддя прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, відповідальність за який за ч. 3 ст. 255 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, в тому числі на працівників УМП ГУНП у м. Києві з метою впливу на заявника та інших свідків, враховуючи характер інкримінованих дій. Протоколами допитів свідків встановлено, що підозрюваний спонукав їх до вчинення неправомірних дій. ОСОБА_7 має значний стаж роботи в правоохоронних органах, займав посаду вищого начальницького складу в органах Національної поліції, займав керівні посади в органах Національної поліції у місті Харків, має широкі зв`язки в правоохоронних органах держави, добре обізнаний у засобах, методах, формах проведення досудового розслідування, а отже розуміє суть і роль показань свідків у кримінальному провадженні. Застосовуючи запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, підозрюваний буде мати реальну можливість безпосередньо або опосередковано погрожувати заявнику та іншим свідкам, які контактували з підозрюваним.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, відповідальність за який за ч. 3 ст. 255 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя встановив, що доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують, а посилання на позитивні характеристики підозрюваного не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, беручи до уваги, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 закінчується 01.05.2023 року, а слідством не закінчено досудове розслідування, враховуючи, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування на шістдесят днів.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави слідчим суддею не визначався.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилався в клопотанні слідчий та які перевірені слідчим суддею не зменшились та продовжують існувати.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи. На підставі чого слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України, а відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, а тому підстав вважати застосований запобіжний захід занадто суворим, в колегії суддів немає.

Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів та, що лише на одних припущеннях ґрунтується позиція слідчого та слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.

Так слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити вище зазначенні кримінальні правопорушення.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами, у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Також не знайшло свого підтвердження, твердження апелянта про те, що слідчий суддя, проігнорував обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України, повинні враховуватися а саме, що в ОСОБА_7 на утриманні є дитина та хвора мати, він має місце постійного проживання, має хворобу, яка потребує оперативного втручання; офіційно був працевлаштований, неодноразово заохочувався відомчими нагородами, позитивно характеризується за місцем роботи та є учасником бойових дій, до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності не притягувався. Оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали слідчим суддею враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, однак вони не спростовують того, що підозрюваний ОСОБА_7 , може вчинити дії передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим також погоджується колегія суддів та вважає, що наявність зазначених стороною захисту вище викладених обставин не є достатніми стримуючими факторами уникнення встановлених ризиків враховуючи правову кваліфікацію злочинів у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_7 .

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги, з доповненнями без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4