Справа № 201/4237/23
Провадження № 1-кс/201/1506/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого із прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Чунський Чунського району Іркутської області, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 26.02.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що у листопаді 2014 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) у громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , кадрового військовослужбовця ГРУ ГШ РФ, який перебував на території м. Луганськ, виник протиправний намір, направлений на вчинення терористичного акту на території м. Києва з метою порушення громадської безпеки, залякування місцевого населення та здійснення впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення терористичного акту, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою скоєння тяжкого злочину, 05 листопада 2014 року познайомився з працівницею Центрального ринку м. Луганська ОСОБА_1 (щодо якої винесено обвинувальний вирок у іншому кримінальному провадженні).

Так, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, на початку грудня 2014 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), встановивши тісні стосунки з працівницею Центрального ринку м. Луганська ОСОБА_1 (щодо якої винесено обвинувальний вирок у іншому кримінальному провадженні), в процесі спілкування повідомив їй про необхідність виїзду останньої до м. Києва з метою вчинення терористичного акту, а саме приведенню в дію саморобного вибухового пристрою в місцях масового скупчення людей.

У період з 11 по 14 грудня 2014 року, знаходячись за адресою свого мешкання у м. Луганську, а саме за місцем дислокації загону військовослужбовців ГРУ ГШ РФ «Патріот» у захопленій офісній будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, отримав від невстановленої особи при невстановлених у ході слідства обставинах саморобний вибуховий пристрій, закамуфльований під чорну жіночу сумку, яку в подальшому вилучено у ОСОБИ_1 та направлено для проведення судової вибухотехнічної експертизи, за результатами виконання якої у висновку експерта № 17/6-31/5-9/8 від 17.02.2015 року зазначено, що у своїй сукупності надані на дослідження об`єкти утворюють саморобний вибуховий пристрій, який придатний до вибуху.

Так, продовжуючи реалізацію вищевказаного злочинного умислу, 16.12.2014 року ОСОБА_6 , маючи злочинний намір на вчинення терористичного акту в м. Києві, шляхом вчинення вибуху, який може створити небезпеку для життя чи здоров`я людей або заподіяти значну майнову шкоду чи призведе до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, передав ОСОБІ_1 вищевказаний саморобний вибуховий пристрій закамуфльований під жіночу сумку, який згідно з висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України (далі - ІСТЕ СБ України) № 17/6-31/5-9/8 від 17.02.2015 року відноситься до саморобного вибухового пристрою, для виконання завдання по приведенню його в дію в місцях масового скупчення людей в м. Києві.

Також, з метою приховання телефонних розмов, щодо планування та вчинення терористичного акту в м. Києві, ОСОБА_6 передав ОСОБІ_1 мобільний телефон із сім-карткою, яким остання одразу почала користуватися та від якого, після виконання завдання із вчинення теракту, мала позбутися.

Так, отримавши від ОСОБА_6 вищезазначений вибуховий пристрій та мобільний телефон з сім-карткою, ОСОБА_1 близько 13:00 години 16.12.2014 року, з центрального автовокзалу м. Луганська вирушила автобусом міжміських приватних нерегулярних перевезень до м. Києва. Слідуючи невстановленим маршрутом, орієнтовно о 05:00 годині 17.12.2014 року ОСОБА_1 прибула до центрального автовокзалу м. Києва, що знаходиться за адресою: площа Московська, 3.

Прибувши до м. Києва, ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_6 про своє прибуття до м. Київ та на автомобілі-таксі марки «Volkswagen passat універсал-В», сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », прослідувала з наявним у неї вибуховим пристроєм до житла її знайомого за адресою: АДРЕСА_3 , котрий не був обізнаний про протиправний характер її діяльності.

Через декілька годин, перепочивши та отримавши від ОСОБА_6 вказівки на подальші дії, ОСОБА_1 на автомобілі-таксі, марки «SKODA OKTAVIA A5», сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 », вирушила до центральної частини м. Києва для виконання завдання по вчиненню вибуху.

Так, з метою застосування заходів конспірації, ОСОБА_1 реалізовуючи злочинний умисел на вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який міг би створити небезпеку для життя та здоров`я людей і заподіяти значну майнову шкоду, прибула до Арсенальної площі в м. Києві (станція метро «Арсенальна») та пішки прослідувала до місця потенційного вчинення теракту - Майдану Незалежності, отримуючи в телефонному режимі вказівки від ОСОБА_6 щодо маршруту її руху.

Прибувши на Майдан Незалежності, ОСОБА_1, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, виконуючи вказівки ОСОБА_6 щодо застосування заходів конспірації, орієнтовно об 11:00 годині придбала в торговій точці «Мобільні фішки», розташованій в переході під ОСОБА_7 , новий мобільний телефон та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Лайф», з метою заміни після вчинення злочину свого мобільного телефону та сім-картки на нові.

В подальшому, будучи заздалегідь обізнаною про проведення 17.12.2014 року о 12 годині 00 хвилин на ОСОБА_8 , біля Будинку профспілок акції протесту проти знесення будівлі Підприємства «Господарське управління Федерації профспілок України», о 12 годині 15 хвилин доставила саморобний вибуховий пристрій, у вигляді жіночої сумки, до ділянки місцевості перед вищевказаною будівлею для її залишення та послідуючого приведення в дію одним з наступних можливих способів: за допомогою надходження від невстановленої особи радіосигналу до електронної мікросхеми вибухового пристрою; шляхом надходження в заданий час сигналу від електронної мікросхеми, яка виконує функцію таймера вибухового пристрою; при можливому випадковому витягуванні будь-якою особою шарфа, який знаходився в сумці, та виконував функцію запобіжника вибухового пристрою; при можливому випадковому відкриванні будь-якою особою застібки-блискавки на сумці з саморобним вибуховим пристроєм.

Однак зважаючи, що кількість людей на вказаній ділянці місцевості була недостатньо масовою, та приймаючи до уваги, що злочинним планом розробленим ОСОБА_6 передбачалося ураження якнайбільшої кількості осіб, ОСОБА_1 в телефонному режимі погодила з ОСОБА_6 зміну плану дій на запасний та вибір іншої місцевості для вчинення терористичного акту.

З метою доведення спільного злочинного плану до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 керуючи діями ОСОБА_1, приблизно о 12 годині 30 хвилин, спонукав останню доставити саморобний вибуховий пристрій, у вигляді жіночої сумки, до місця скупчення людей, а саме до скверу поруч з Національним академічним драматичним театром ім. І. Франка, розташованого за адресою: м. Київ, площа І. Франка, 3, де ОСОБА_1 мала залишити вказаний саморобний вибуховий пристрій з метою його подальшого приведення в дію.

17.12.2014 року близько 13:00 години за адресою: АДРЕСА_4 , протиправну злочинну діяльність ОСОБА_1 виявлено та припинено співробітниками СБУ.

Тобто, ОСОБА_6 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що від нього не залежали, оскільки в цей же день ОСОБА_1 затримана працівниками органів СБУ.

Разом з цим, у період з 11 по 14 грудня 2014 року, знаходячись за адресою свого мешкання у м. Луганську, а саме за місцем дислокації загону військовослужбовців ГРУ ГШ РФ «Патріот», у захопленій офісній будівлі за адресою: м. Луганськ, вул. Ломоносова 73, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, отримав від невстановленої особи при невстановлених у ході слідства обставинах саморобний вибуховий пристрій, закамуфльований під чорну жіночу сумку, яку в подальшому вилучено та направлено для проведення судової вибухотехнічної експертизи, за результатами виконання якої у висновку експерта № 17/6-31/5-9/8 від 17.02.2015 року зазначено, що у своїй сукупності надані на дослідження об`єкти утворюють саморобний вибуховий пристрій, який придатний до вибуху.

Крім того, продовжуючи реалізацію вищевказаного злочинного умислу, 16.12.2014 року ОСОБА_6 , маючи злочинний намір на вчинення терористичного акту в м. Києві, шляхом вчинення вибуху, який може створити небезпеку для життя чи здоров`я людей або заподіяти значну майнову шкоду чи призведе до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення передав ОСОБІ_1 вищевказаний саморобний вибуховий пристрій закамуфльований під жіночу сумку, чим здійснив зберігання отриманого 14.12.2014 року саморобного вибухового пристрою та його передачу.

Таким чином, дії ОСОБА_6 виразились у незакінченому замаху на вчинення терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, зберіганні та передачі саморобного вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 та ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 03.02.2023 року опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 11.00 годину 14.02.2023 року, 15.02.2023 року та 16.02.2023 року, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000072 від 26.02.2015 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо. Проте, жодного разу у призначений час громадянин України, ОСОБА_6 , у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим, за погодженням з прокурором, 03 лютого 2023 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 24 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

В подальшому, постановою слідчого від 21 лютого 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив, зокрема, особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думки прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 (затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2916-ІХ), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 26 лютого 2015 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим, за погодженням з прокурором, 03 лютого 2023 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №24 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

В подальшому, постановою слідчого від 21 лютого 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, про що свідчать, зокрема, протоколи допиту учасників кримінального провадження, а також протоколи огляду, проведені в ході досудового розслідування.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, жодного разу за викликом у встановленому КПК України порядку до слідчого не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, що може свідчити про бажання підозрюваного уникнути відповідальності за інкриміноване йому діяння, а також останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, враховуючи тимчасову окупацію частини території України, а саме м. Луганська, в якому і здійснює свою протиправну діяльність підозрюваний, що дає йому можливість продовжувати здійснення незаконної діяльності та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за ці злочини.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - далі Закон, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блоковані), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309, м. Луганськ Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Луганськ Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого із прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 14.30 годині 14 квітня 2023 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1