Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/214/23
Провадження №1-кп/523/961/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000670 від 12 жовтня 2022 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сиротинці, Миколаївського (в даний час Березівського) р-ну, Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року за ч.1 ст.190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.75 цього ж кодексу, з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 19 години 55 хвилин 11 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , будучи судимим за ч.1 ст.190 КК України, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи в приміщенні, розташованого в АДРЕСА_2 , магазину «Зі смаком», діючи з корисливих мотивів та з умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, взяв із прилавку, залишений без нагляду, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон «iPhone 5s», імей НОМЕР_1 , вартістю 3000 грн, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що зайшов до приміщення магазину, де виявив відсутність продавця та на прилавку залишений без нагляду чужий мобільний телефон «iPhone 5s». Він взяв його із собою з метою подальшого перепродажу та пішов додому. Наступного ранку до місця його мешкання прибули правоохоронці, яким він і видав викрадений телефон. Про вчинене жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, будучи судимим за ч.1 ст.190 КК України, близько 19 години 55 хвилин 11 жовтня 2022 року, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи в приміщенні, розташованого в м. Одесі, по вул. Балківській,22, магазину «Зі смаком», діючи з корисливих мотивів та з умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, взяв із прилавку, залишений без нагляду, належний ОСОБА_5 мобільний телефон «iPhone 5s», імей НОМЕР_1 , вартістю 3000 грн, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує отримані в судовому засіданні показання обвинуваченого про його неофіційне працевлаштування в сфері громадського харчування, медичні документи щодо погіршення стану його здоров`я в березні-квітні 2023 року внаслідок отруєння опіоїдами, потребу в продовженні амбулаторного лікування, його оголошення в розшук Печерським районним судом м. Києва як обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, відсутність до нього будь-яких позовних вимог від потерпілої, а також висновок досудової доповіді про середні рівні ризиків повторного вчинення кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого діяння, а також факту засудження ОСОБА_4 06 вересня 2022 року за вчинення іншого проступку корисливої спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69,75,76 КК України, у зв`язку із чим, необхідно допустити подальшу ізоляцію ОСОБА_4 від суспільства, з наступним його поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тобто призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, зважаючи на призначення ОСОБА_4 вищезазначеного покарання, що підлягає реальному відбуттю, а також існування ризику ухилення останньої особи від його відбування після проголошення вироку, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на нього арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 10 (десять) днів.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 17 липня 2023 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_4 затримати та доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання.

Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу мобільний телефон «iPhone 5s», імей НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_5 .

Арешт, накладений на вищезазначений мобільний телефон скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через Суворовський районний суд м. Одеси, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1