№ 207/4370/23
№ 1-кп/207/359/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000173 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Приганка, Крутихінського району, Алтайського краю, Росія, громадянин Російської Федерації, маючий середню освіту, не працюючий, не одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 згідно з рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.2014, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 18 лютого 2014 року до повноліття дитини.

Однак ОСОБА_4 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, будучи 13.07.2023 року попередженим державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустив таким чином заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 01.03.2022 по 16.08.2023 аліменти на утримання доньки не сплачував, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної допомоги по безробіттю не звертався, будь-якої допомоги на утримання доньки не надавав, участі у її вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 01 березня 2022 року по 16.08.2023 року у наступному розмірі: з березня 2022 року по липень 2023 року - 3 416,50 грн.(щомісячно), за серпень 2023 року (станом на 16.08.2023) - 1 763,36 грн.

Таким чином ОСОБА_4 в період часу з 01 березня 2022 року по 16 серпня 2023 року включно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 18 місяців відповідних платежів, у розмірі 59 843, 86 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят шість копійок).

Таким чином, у період часу з 01.03.2022 року по 16.08.2023 року включно, ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи, з приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що з 2011 року по березень 2022 рік він мешкав разом з ОСОБА_5 та під час сумісного проживання в них народилась донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.2014 року, вирішено стягувати з нього грошові кошти на утримання його неповнолітньої доньки.

Обвинувачений доповнив, що у зв`язку із тим, що він є громадянин Російської Федерації, банківських карток він не має. До березня 2022 року він постійно допомагав своїй донці, приносив додому гроші та подарунки. З початком війни він втратив роботу, так як його як громадянина Російської Федерації на роботу не беруть. Аліменти не сплачував через те, що не мав постійного місця роботи, якщо десь і працював, то ці кошти витрачав на власні потреби (купував продукти харчування). Обіцяє вжити активних заходів щодо пошуку роботи та буде сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з 2011 року по березень 2022 рік вона мешкала разом з ОСОБА_4 та під час сумісного проживання в них народилась донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.2014 року, стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 18 лютого 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття. До березня 2022 року вони періодично то жили з ОСОБА_4 , то розходились, але кошти на утримання дитини він їй надавав. З березня 2022 року вони припинили мешкати разом, ОСОБА_4 втратив роботу та з цього періоду аліменти на доньку взагалі не сплачує.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_4 , також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2023 р., в якій вона зазначає, що просить вжити заходи до її колишнього співмешканця ОСОБА_4 , який ухиляється від сплати аліментів на утримання їх спільної доньки.(ар.с.24);

- рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.05.2014 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 18 лютого 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття. (ар.с.27);

- виконавчим листом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2014 року, яким стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 18 лютого 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття (ар.с.79);

- постановою державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 11.08.2015 р. ВП №48463697, відповідно до якої 11.08.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 18 лютого 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття (ар.с.77, зворотня сторона);

- розрахунком заборгованості виданим Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якого ОСОБА_4 нараховано до сплати аліменти за період з 01 березня 2022 року по 16.08.2023 року у наступному розмірі: з березня 2022 року по липень 2023 року - 3 416,50 грн.(щомісячно), за серпень 2023 року (станом на 16.08.2023) - 1 763,36 грн. (ар.с.85), що сукупно складає суму виплат за 18 місяців відповідних платежів у розмірі 59 843, 86 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят шість копійок).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений офіційно не працює, неодружений, має на утриманні дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем мешкання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків згідно з п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Таке покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

По даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1