15.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/8769/18
1-кп/205/250/23
Провадження №1-кп/205/250/23
Справа №205/8769/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, раніше засудженого: 15.11.2017 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.1 КК України до штрафу у сумі 850 грн., не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за ст.185 КК України та вчиняючи злочин повторно, 28 жовтня 2018 року, близько 15 години, перебував біля кафе «Єдем», яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська 435а, де побачив потерпілого ОСОБА_5 , який здійснював реалізацію овочів та тримав в руках мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний умисел на заволодіння його майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи відкрито, із корисливих міркувань, наблизився до потерпілого та шляхом ривка вихопив мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», emei: НОМЕР_1 , вартістю 1950 грн., після чого бігом направився до території кладовища, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де його наздогнав потерпілий ОСОБА_5 . Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на території зазначеного вище кладовища, з метою утримання викраденого майна, під час сварки з потерпілим ОСОБА_5 , наніс останньому близько п`яти ударів кулаком правої руки в область обличчя, від яких потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, спричинивши таким чином тілесні ушкодження у вигляді: синця та внутрішньо-шкіряних крововиливів на обличчі, садна на голові, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену вище суму.

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та підтвердив суду, що 28 жовтня 2018 року, близько 15 години, він перебував біля кафе «Єдем» по вул.В.Діївська, де підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який торгував овочами та вихопив мобільний телефон «Самсунг», після чого побіг в сторону кладовища, розташованого по вул.Ватутіна, де його наздогнав потерпілий. З метою утримання майна, він наніс потерпілому кілька ударів кулаком правої руки в обличчя, від яких ОСОБА_5 впав на землю, після чого він з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 1950 грн.

Зазначені обставини також підтвердив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , який пояснив суду, що 28 жовтня 2018 року, близько 15 години, обвинувачений ОСОБА_6 при вказаних в обвинувальному акті обставинах, у зазначених місці та часі, із застосуванням насильства, заволодів його мобільним телефоном «Самсунг», вартістю 1950 грн., після чого втік.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який просив призначити покарання з іспитовим строком, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 170 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №4417 від 26 листопада 2018 року в розмірі 170 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Samsung Galaxy J3», emei: НОМЕР_1 залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1