У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильства Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Нижній Студений, Хустський район, Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області VIII скликання від 01.12.2020, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України у рамках кримінального провадження № 0000189, відомості про яке 06.07.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильства Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України у рамках кримінального провадження № 0000189, відомості про яке 06.07.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 06 липня 2022 року близько 01 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Центральна, в населеному пункті село Ізки, Хустського району, Закарпатської області, зі швидкістю 60 км/год., яка перевищувала максимально дозволену швидкість у населених пунктах 50 км/год., по автодорозі «Т-07-18» сполученням «Нижні Ворота Воловець Міжгір`я», зі сторони смт. Міжгір`я у напрямку смт. Воловець. Рухаючись, та наближаючись до заокругленості дороги праворуч, що по ходу його руху перед будинком № 224, по вулиці Центральна в с. Ізки, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), діючи в порушення вимог п. 1.2., 1.3., п. 1.5., п. 1.10. (в частині значення терміну «небезпека для руху», п.п. б), д) п. 2.3., п. 11.2., п. 12.3., п. 12.4. та п.п. 1.1 (вузька суцільна лінія) п. 34.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які вступили в дію з 1 січня 2002 року, будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї правої смуги руху, перетнув дорожню горизонтальну розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, на які в`їзд заборонено, безпричинно виїхав на зустрічну смугу руху та безпричинно рухався по ній, тим самим створював небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. Рухаючись таким чином, з моменту виявлення зустрічного транспортного засобу, а саме, автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який разом з пасажирами ОСОБА_9 , який сидів на передньому сидіння пасажира та пасажирами заднього сидіння, які сиділи зліва на право: ОСОБА_10 , неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав на руках неповнолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , яка тримала на руках неповнолітню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_15 , що рухався по своїй правій смузі руху, якому він створював небезпеку для руху, не відмовився від виконання подальшого безпричинного та невиправданого руху по зустрічній смузі руху, не вжив заходів для зменшення швидкості та не повернувся своєчасно на раніше займану свою праву смугу руху - хоча міг, з моменту виявлення зустрічного автомобіля, та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: травми черевної порожнини з розривом селезінки; розриву печінки; кровотечі; закритої черепно-мозкової травми; забою головного мозку І ступеня; гематоми лівого колінного суглобу. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя на момент їх заподіяння.

Окрім цього, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, передній пасажир автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: розриву печінки; розриву аорти; розриву навколосерцевої сумки; розривів обох легень; проникаючої рвано-забійної рани черева справа; множинних переломів ребер справа та зліва; рвано-забійних ран чола, перенісся та правого колінного суглобу; синців обличчя та правого колінного суглобу. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Смерть ОСОБА_9 є насильницькою та між даною дорожньо-транспортною пригодою та настанням його смерті вбачається прямий причинний зв`язок.

Також, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири заднього сидіння автомобіля марки автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: 1) ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани тім`яної ділянки справа, садна правої надбрівної ділянки, правого стегна, правої гомілки, лівого колінного суглобу, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку I-II ступеня, 3ХСТ, перелому поперечного відростку С2, забійно-рваної рани волосистої частини голови. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості; 2) малолітня ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах епігастральної ділянки справа, синців та садна на шкірних покривах правого стегна, перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1.2., п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. (в частині значення терміну «небезпека для руху», п.п. б), д) п. 2.3., п. 11.2., п. 12.3., п. 12.4. та п.п. 1.1 (вузька суцільна лінія) п. 34.3 «Правил дорожнього руху», якими визначено: п. 1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. П. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. П. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

- п. 1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

«небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п.п. б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.п. д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

- п. 11.2. На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..

- п. 34 Дорожня горизонтальна розмітка.

- п.п. 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2+1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 скоїв у результаті порушення та невиконання вимог п. 1.10. (в частині значення терміну «небезпека для руху», п.п. б), д) п. 2.3., п. 11.2., п. 12.3. та п.п. 1.1 (вузька суцільна лінія) п. 34.3 «Правил дорожнього руху», які безпосередньо перебувають у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою його смерть, отриманням неповнолітнім ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, та отриманням ОСОБА_15 та малолітньою ОСОБА_14 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також п. 1.2., 1.3., п. 1.5. та п. 12.4. «Правил дорожнього руху», які сприяли порушенню вищевказаних ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введені в дію з 01 січня 2002 року.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого.

Окрім цього, 06 липня 2022 року близько 01 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральна, в населеному пункті село Ізки, Хустського району, Закарпатської області, зі швидкістю 60 км/год., яка перевищувала максимально дозволену швидкість у населених пунктах 50 км/год., по автодорозі «Т-07-18» сполученням «Нижні Ворота Воловець Міжгір`я», зі сторони смт. Міжгір`я у напрямку смт. Воловець. Рухаючись, та наближаючись до заокругленості дороги праворуч, що по ходу його руху перед будинком № 224, по вулиці Центральна в с. Ізки, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), діючи в порушення вимог п. 1.2., п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. (в частині значення терміну «небезпека для руху», п.п. б), д) п. 2.3., п. 11.2., п. 12.3., п. 12.4. та п.п. 1.1 (вузька суцільна лінія) п. 34.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які вступили в дію з 1 січня 2002 року, будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї правої смуги руху, перетнув дорожню горизонтальну розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, на які в`їзд заборонено, безпричинно виїхав на зустрічну смугу руху та безпричинно рухався по ній, чим самими створював небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. Рухаючись таким чином, з моменту виявлення зустрічного транспортного засобу, а саме, автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який разом з пасажирами ОСОБА_9 , який сидів на передньому сидінні пасажира та пасажирами заднього сидіння, які сиділи зліва на право: ОСОБА_10 , неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав на руках неповнолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , яка тримала на руках неповнолітню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15 , що рухався по своїй правій смузі руху, якому він створював небезпеку для руху, не відмовився від виконання подальшого безпричинного та невиправданого руху по зустрічній смузі руху, не вжив заходів для зменшення швидкості та не повернувся своєчасно на раніше займану свою праву смугу руху - хоча міг, з моменту виявлення зустрічного автомобіля, та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: травми черевної порожнини з розривом селезінки; розрив печінки; кровотеча; закрита черепно-мозкова травма; забій головного мозку І ступеня; гематома лівого колінного суглобу. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя на момент їх заподіяння.

Окрім цього, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, передній пасажир автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: розриву печінки; розриву аорти; розриву навколосерцевої сумки; розриви обох легень; проникаючої рвано-забійної рани черева справа; множинних переломів ребер справа та зліва; рвано-забійних ран чола, перенісся та правого колінного суглобу; синців обличчя та правого колінного суглобу. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Смерть ОСОБА_9 є насильницькою та між даною дорожньо-транспортною пригодою та настанням його смерті вбачається прямий причинний зв`язок.

Також, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири заднього сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: рани тім`яної ділянки справа, садна правої надбрівної ділянки, правого стегна, правої гомілки, лівого колінного суглобу, закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку I-II ступеня, 3ХСТ, перелом поперечного відростку С2, забійно-рвана рана волосистої частини голови. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості; малолітня ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах епігастральної ділянки справа, синці та садно на шкірних покривах правого стегна, перелом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при ДТП, вкладаються в час події, яка мала місце 06.07.2022 та які, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Надалі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху та вчиненням дорожньо-транспортної пригоди за наведених вище обставин, поставив потерпілих у безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, в порушення вимог п. 2.10. Правил дорожнього руху України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим та транспортування їх до найближчого медичного закладу, хоча сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не дочекався прибуття поліцейських та лікарів, завідомо залишив потерпілих у небезпеці та покинув місце пригоди, після чого переховувався до 14 год. 30 хв. 06.07.2022 до встановлення його місця знаходження працівниками поліції в приймальному відділенні КНП «Воловецька центральна лікарня Воловецької Селищної Ради».

Отже, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України, яким визначено: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

У сукупності, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого, а також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України, а саме, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними доказами, а саме: рапортом оперативного чергового чергової частини Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатської області ЄО № 1795 від 06.07.2022; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_13 від 06.09.2022 ЄО 2467; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 06.07.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 06.07.2022 та 13.10.2022; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 06.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.10.2022; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_16 від 01.08.2022; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_17 від 01.08.2022; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_4 від 15.07.2022; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_15 від 26.01.2023; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_4 № 35/В від 03.08.2022; висновком судово-медичної експерта трупа ОСОБА_9 № 32-м від 06.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_8 № 79/м від 19.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_15 № 77/М від 18.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_10 № 78/М від 17.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_11 № 80/М від 07.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_13 № 81/М від 07.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_12 № 82/М від 07.08.2022; висновком судово-медичної експерта ОСОБА_14 № 83/М від 07.08.2022; висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-22/6010-ІТ від 11.08.2022, щодо технічного стану автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП; висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/107-22/6011-ІТ від 16.08.2022, щодо технічного стану автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП; висновком судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи № СЕ-19/107-22/6012-ІТ від 26.08.2022; висновком судово-токсикологічної експерта ОСОБА_8 № 1274 від 12.07.2022; висновком судово-токсикологічної експерта ОСОБА_4 № 1275 від 15.07.2022; протоколом огляду транспортних засобів, автомобіля марки автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 29.07.2022; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_4 від 30.08.2022; висновком судової інженерно-транспортної експертизи обстави ДТП № СЕ-19/107-22/9527-ІТ від 30.12.2022; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 25.01.2023; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_18 від 25.01.2023; протоколом за результатми проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.07.2022, висновком експерта № 509-Е та № 508-Е, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 інших більш м`яких видів запобіжних заходів не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, Українця, одруженого, маючого на вихованні двох неповнолітніх дітей , депутату Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області VIII скликання від 01.12.2020 року, раніше не судимого, терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному проваджені.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти клопотання, зазначивши що підозра є необґрунтованою, а ризики недоведеними та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Повідомив, що подія річної давнини, за весь цей час підозрюваний не уникав явки до слідчого.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Головним управлінням Національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке 06.07.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

11.09.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, а також у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2023 у справі №308/13253/23 постановлено обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 жовтня 2023 року включно з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 878 800,00 грн (мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот грн 00 копійок). У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду. 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утриматися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Така набула законної сили.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавлення волі на той самий строк.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор не дають достатніх підстав для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так як до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.10.2023 у іншому кримінальному провадженні, і на даний час ОСОБА_4 перебуває в УВП №9, слідчий суддя вважає, що наведені слідчим у клопотанні ризики, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильства Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний тексту ухвали складено 19 вересня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1