Справа № 201/4944/23
Провадження № 1-кс/201/1766/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 16.01.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що у СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000015 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

До Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра надійшли матеріали з УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ, відповідно до яких, виявлено групу невстановлених осіб, які займаються злочинною діяльністю направленою на незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях на земельних ділянках державної власності, з подальшим перевезенням та збутом на території Дніпропетровської області, що спричинило тяжкі наслідки.

В СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000631 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого , ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000015 за ч. 4 ст. 246 КК України, проведено слідчі дії, в ході яких на земельній ділянці, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, с. Сурсько-Литовське, кадастровий номер :01:058:0001, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які здійснювали незаконну порубку дерев за вищевказаною адресою, що спричинило тяжкі наслідки.(ЖЕО 13330 від 26.04.23)

В СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000632 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000015 за ч. 4 ст. 246 КК України, проведено слідчі дії, в ході яких на земельній ділянці, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, с. Сурсько-Литовське, за координатами: 48.344211,34.871239, виявлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які здійснювали незаконну порубку дерев за вищевказаною адресою, що спричинило тяжкі наслідки.

26.04.2023 прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування № 0000015 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, № 0000631 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України, № 0000632 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України об`єднати в одне провадження, яке зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході проведення огляду за адресою Дніпропетровська область, Сурсько-Литовська територіальна громада, біля земельної ділянки за кадастровим номером :01:058:0001, за геолокацією 48.3538952, 34.8675186 було проведено огляд в ході якого виявлено ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких 26.04.2023 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 вручено повідомлення про підозру у чиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

26.04.2023 в період часу з 23:48 по 00:15 годин на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук транспортного засобу «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7, виявлено та вилучено:

- транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього.

В рамках кримінального провадження все вилучене майно було визнано речовими доказами. Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження.

У поданому клопотанні слідчий просив накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майна на речі, які, які були вилучені 26.04.2023 в період часу з 23:48 по 00:15 годин в ході обшуку транспортного засобу «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7, а саме: транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився. Від адвоката ОСОБА_16 надійшла заява про розгляд даного клопотання без участі захисника та власника майна, у задоволенні клопотання просив відмовити, посилаючись на відсутність будь-яких доказів того, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000015 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

До Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра надійшли матеріали з УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ, відповідно до яких, виявлено групу невстановлених осіб, які займаються злочинною діяльністю направленою на незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях на земельних ділянках державної власності, з подальшим перевезенням та збутом на території Дніпропетровської області, що спричинило тяжкі наслідки.

В СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000631 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000015 за ч. 4 ст. 246 КК України, проведено слідчі дії, в ході яких на земельній ділянці, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, с. Сурсько-Литовське, кадастровий номер :01:058:0001, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які здійснювали незаконну порубку дерев за вищевказаною адресою, що спричинило тяжкі наслідки.(ЖЕО 13330 від 26.04.23)

В СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000632 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000015 за ч. 4 ст. 246 КК України, проведено слідчі дії, в ході яких на земельній ділянці, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, с. Сурсько-Литовське, за координатами: 48.344211,34.871239, виявлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які здійснювали незаконну порубку дерев за вищевказаною адресою, що спричинило тяжкі наслідки.

26.04.2023 прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування № 0000015 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, № 0000631 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України, № 0000632 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України об`єднати в одне провадження, яке зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2023р., 26.04.2023 в період часу з 23:48 по 00:15 годин було проведено обшук транспортного засобу «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7, виявлено та вилучено: транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 від 26.04.2023 року в рамках кримінального провадження №0000015 вищевказане майно було визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

У разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно можуть бути втрачені сліди кримінального правопорушення, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення.

Однак, сам по собі факт наявності постанови про визнання вказаного майна речовим доказом не є ключовим фактором, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Як правову підставу накладення арешту на транспортний засіб, в клопотанні зазначена мета забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

При цьому, протокол обшуку, інші матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних, які б указували, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від транспортного засобу відіграють роль речових доказів у кримінальному провадженні, кваліфікованому за ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України

Підстави для вилучення транспортного засобу, ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ані у клопотанні ані у постанові про визнання речовими доказами - не обґрунтовані.

Отже, жодним ознакам зазначеним у ст. 98 КПК України, вилучені речі не відповідають. Доказів протилежного не надано та слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у відповідності до вимог ст. 170 КПК України не доведено сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Із матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_18 .

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_18 у даному кримінальному провадженні не є підозрюваним або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим у клопотанні не доведено, що вилучений транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, відіграють роль речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. Частина 5 ст. 173 КПК України містить положення про необхідність зазначення в ухвалі слідчого судді згідно переліку тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття рішення про задоволення клопотання.

З урахуванням вказаних вимог, суддя слідчий вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього, вилучені під час обшуку 26.04.2023р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 16.01.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч. 4 ст. 246 КК України, на речі, які були вилучені 26.04.2023 в період часу з 23:48 по 00:15 годин в ході обшуку транспортного засобу «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 7, а саме: транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути транспортний засіб «Lexus RX300», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 та ключі до нього, які були вилучені 26.04.2023 в ході обшуку.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1