Справа № 276/663/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/81/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000035 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Теренці Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого, одруженого, має на утримані 4-х неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, в силу положень ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2023 близько 07 год. 00 хв. між ОСОБА_3 , який перебував у спальній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , та його неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у вказаний день час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка перебувала на ліжку в кімнаті, та наніс останній три удари шкіряним ременем по спині.

Надалі, коли потерпіла для захисту від подальших ударів прикрила тіло руками, ОСОБА_3 наніс два удари шкіряним ременем в область правого плеча, один удар в область попереку справа, один удар по сідницях, один удар по рукам та один удар по правій нозі в область стегна неповнолітній ОСОБА_5 .

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив неповнолітній ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на спині, в поперековій ділянці справа, на верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також фізичній біль.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового слідства. Показав, що дійсно в зазначених в обвинувальному акті місті та час підійшов до неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка до вказаної події неодноразово безпричинно пропускала заняття в школі та в цей день не хотіла йти до школи на навчання, взяв шкіряний ремінь та наніс останній три удари ременем по спині, два удари ременем в область правого плеча, один удар в область попереку справа, один удар по сідницях, один удар по рукам та один удар по правій нозі в область стегна неповнолітній ОСОБА_5 . В судовому засідання щиро покаявся, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, повідомивши, що попросив вибачення у потерпілої, вони примирились, проживають разом. Також висловив думку, що готовий понести покарання за скоєний ним кримінальний проступок, однак просив застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_5 та законний представник потерпілої ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження без їхньої участі, повідомивши, що конфлікт з обвинуваченим на даний час врегульовано, претензій будь-якого характеру до нього вони не мають, просять суд не карати його суворо.

Покази обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку встановленою та доведеною повністю, і його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисні дії, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей, в силу положень ст.. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, критично ставиться до вчиненого ним діяння та не бажає надалі вчиняти кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та однієї обставини, яка обтяжує покарання, з урахуванням думки учасників процесу, зокрема потерпілої та законного представника потерпілої, які претензій до обвинуваченого не мають та просять не карати його суворо, а також запропоновану прокурором міру покарання, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. Крім цього, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, а визначене судом покарання не пов`язане з позбавленням волі, відповідно до ст. 91-1 КК України, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, направивши ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу суд вважає недоцільним, оскільки на його утриманні перебуває як потерпіла, так і інші малолітні діти, а тому стягнення штрафу негативно вплине на їх матеріальне забезпечення та не сприятиме найкращим інтересам дітей.

На переконання суду, покарання у виді громадських робіт буде справедливим, співмірним вчиненому правопорушенню, достатнім та необхідним для попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та його виправлення.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу відсутні.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні, арешт на майно не накладався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися, у зв`язку з чим питання щодо їх долі судом не вирішується.

Керуючись ст. 100, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ: шкіряний чоловічий ремінь чорного кольору, який повернуто ОСОБА_6 залишити останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1