Провадження №1-кп/127/664/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000656 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, з середньою освітою, не одруженого, працюючого монтажником санітарно-технічних систем і устаткування господарчо-обслуговуючого відділу в КНП Гайсинська ЦРЛ ГМР, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.04.2000 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 11.05.2000 на підставі акту амністії ЗУ «Про амністію»;

11.02.2009 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

26.11.2009 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

18.05.2010 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

04.10.2012 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.06.2014 по відбуттю строку покарання;

26.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, в останнє Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні та раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 11.07.2022, близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_5 , проходив по вул. Одеська у м. Вінниці та помітив велосипед марки «Viper» моделі «Pixel 24x2.10» у корпусі сірого кольору з червоними вставками на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 . Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вказаного велосипеду.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що територія домоволодіння АДРЕСА_2 огороджена по усьому периметру, являється приватним домоволодінням, яка об`єктивно перешкоджає вільному доступу сторонніх осіб, де знаходився велосипед марки «Viper» моделі «Pixel 24x2.10» у корпусі сірого кольору з червоними вставками, який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , невстановленим шляхом проник на територію вказаного домоволодіння, де діючи умисно, протиправно, повторно, таємно, у період воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, за відсутності будь-яких осіб, взяв велосипед марки «Viper» моделі «Pixel 24x2.10». Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим велосипедом залишив територію приватного домогосподарства, у подальшому розпорядився велосипедом на власний розсуд.

Згідно висновку експерта № 4922/22-21 від 25.07.2022 за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість велосипеду марки «Viper» моделі «Pixel 24x2.10» станом на момент вчинення злочину складала 4963,00 грн.

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 4963,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням, суд, вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілої щодо міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах викладених в обвинувальному акті та пояснив, що рано вранці 11.07.2022, він проходив по АДРЕСА_3 та помітив велосипед на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 . Після чого у нього виник умисел на викрадення вказаного велосипеду. Усвідомлюючи, що територія домоволодіння АДРЕСА_2 , являється приватним домоволодінням, він проник на вказану територію, взяв велосипед та разом з ним залишив територію приватного домогосподарства. Після цього, викрадений велосипед він здав до ломбарду. Також зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, однак від неї до суду надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження без її участі. Щодо міри покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні судом досліджені докази, що характеризують ОСОБА_5 , а саме:

- характеристика видана головою КК «Добробут» № 156 від 04.04.2023 згідно якої, ОСОБА_5 за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно;

- довідка з КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР», відповідно до якої ОСОБА_5 за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався;

- довідка з КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», відповідно до якої ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку в даній установі перебуває з 31.01.2017 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю;

- копія вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 11.02.2009 відносно ОСОБА_5 ;

- копія вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 18.05.2010 відносно ОСОБА_5 ;

- копія вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 04.10.2012 відносно ОСОБА_5 ;

- копія вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2017 відносно ОСОБА_5 .

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання винуватості, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, пост кримінальну поведінку обвинуваченого. Особу обвинуваченого, що являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, до нього застосовувались різні міри покарання як звільнення від відбування покарання з іспитовим строком так і штраф, однак ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті, оскільки тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно абзаца 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався, однак враховуючи те, що покарання, яке суд призначає обвинуваченому у виді позбавлення волі, слід відбувати реально, з метою уникнення ризиків переховування, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу підлягає задоволенню та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи № 4922/22-21 від 25.07.2022 - покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст.ст. 63, 65, 185 КК України, суд, -

УХВАЛИВ

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчої експертизи № 4922/22-21 від 25.07.2022 в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 31 коп.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2022 на майно, яке було вилучено у ОСОБА_7 , під час проведення огляду місця події, поблизу буд. 44, що по вул. Некрасова в м. Вінниці, а саме: велосипед «Viper» сірого кольору - скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: велосипед «Viper» сірого кольору з червоними вставками опечатаного та скріпленого підписами понятих та слідчого, переданий на відповідальне зберігання, потерпілій ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: