ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6593/22

Номер провадження 1-кп/495/748/2022

27 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР №0000833 від 15 липня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калачівка Тарутинського району , Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, не працюючого ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Калачівка Тарутинського району , Одеської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області- ОСОБА_8 ОСОБА_9

обвинувачені- ОСОБА_7 , ОСОБА_3

потерпілий - ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення,передбачене ч.4 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 діючи умисно, в умовах воєнного стану затвердженого Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_11 від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-IX від 22.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року) 09.07.2022 приблизно о 01:00 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, в той час коли обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , проходив разом з обвинуваеним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повз автозаправної станції «Petromol», яка розташована в місті Білгород - Дністровський, вулиця Шкільна 4 А, помітили припаркований дорожній велосипед «Prophete Konbike Freerider 26» біло-чорного кольору.

В цей час у обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, за попередньою змовою ,групою осіб.

Після цього обвинувачений ОСОБА_3 , вступивши в злочинну змову, з метою реалізувати свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи та оцінюючі свої дії, посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, отримав пропозицію від обвинуваченого ОСОБА_7 , знаходитись на сторожі, з метою подачі сигналу тривоги, в той час коли хтось буде проходити поряд та зможе викрити їх незаконні дії.

Далі на виконання виниклого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_3 знаходився на сторожі, на розі авто заправної станції «Petromol», що по вул. Шкільна 4 А в м. Білгород-Дністровський, Одеської області з метою подачі сигналу тривоги, а обвинувачений ОСОБА_7 в цей час направився на територію вказаної авто заправної станції, де шляхом вільно доступу таємно викрав припаркований на території дорожній велосипед «Prophete Konbike Freerider 26» біло-чорного кольору вартістю 3800 гривень та разом з ОСОБА_3 після чого покинули місце вчинення злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3800 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_3 винними себе визнали у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_3 погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився їх допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду,що дійсно , приблизно о 01 годині 00 хвилин 09 липня 2022 року він разом з братом ОСОБА_7 проходили біля заправочної станції ,на якій вони побачили велосипед,який знаходився без нагляду. Вони домовилися здійснити його крадіжку, при цьому згідно визначеного плану він знаходився на сторожі ,а його брат викрав вищевказаний велосипед, після чого вони залишили місце злочину. В скоєному щиро розкаявся.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду,що дійсно приблизно о 01 годині 00 хвилин 09 липня 2022 року він разом з братом ОСОБА_3 проходили біля заправочної станції ,на якій вони побачили велосипед,який знаходився без нагляду. Вони домовилися здійснити його крадіжку, при цьому згідно визначеного плану брат знаходився на сторожі ,а він викрав вищевказаний велосипед, після чого вони залишили місце злочину.В скоєному щиро розкаялвся.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у скоєні інкримінованого їм кримінального правопорушення та кваліфікує їх за ч.4 ст. 185 КК України- умисне таємне викрадення чужого майна,вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування заподіяної потерпілому майнової шкоди.

Стосовно призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_3 суд приходить до наступного :

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італіїверховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їм покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення,посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, враховуючи його вік та стан здоров`я, те що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Суд приходить до переконання, що засудження обвинуваченого ОСОБА_7 до позбавлення волі з іспитовим строком відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, одружнений, має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, враховуючи його вік та стан здоров`я, те що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд приходить до переконання, що засудження обвинуваченого ОСОБА_3 до позбавлення волі з іспитовим строком відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речовий доказ по справі- DVD диск з камери відеоспостереження на АЗС«Petromol»-слід зберігати в матеріалах кримінального провадження , цивільний позов по даному кримінальному провадженню відшкодован обвинуваченими під час судового розгляду справи, про що є відповідна заява потерпілого.

Суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_3 витрати по залученню експерта у кримінальному провадженні в розмірі 220 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не обирався та суд вважає за необхідне до набуття вироком законної чинності запобіжний захід не обирати.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набуття вироком законної чинності не обирати.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Речовий доказ по справі- DVD диск з камери відеоспостереження на АЗС«Petromol»- зберігати в матеріалах кримінального провадження

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_3 витрати по залученню експерта у кримінальному провадженні в розмірі 220 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженим та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1