справа №176/208/18
провадження №1-кп/176/8/23
В И Р О К

Іменем України

14 вересня 2023 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області,

громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2017 року за №0001126

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 20 листопада 2017 приблизно о 14 годині 00 хвилини, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належний фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де ходив між торговими полицями торгівельної зали. При цьому у нього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Роздивляючись товар, розставлений па полицях даного магазину, обвинувачений виявив пачку кави «Kaif 100% Coffee №8» масою 1000 г., яку взяв до рук та став роздивлятися.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого

майна, діючи з корисливих мотивів, з мстою наживи, повторно, усвідомлюючи

протиправний характер своїх дій, визначивши вищезазначене майно, як предмет свого

злочинного посягання, діючи умисно, ОСОБА_4 20 листопада 2017 року о 14 год. 03 хв. направився до виходу з магазину, тримаючи в руках попереду себе пачку кави «Каіf

100% Coffee №8» масою 1000 г. Далі, пройшовши касу магазину та не

розрахувавшись за пачку кави «Каіf 100% Coffee №8» масою 1000 г. став виходити з

магазину через вхідні двері.

В цей час, оператор магазину, яка знаходилася в приміщенні торгівельного залу

магазину, побачивши злочинні дії останнього, звернулася до нього із

вимогою про їх припинення. ОСОБА_4 усвідомивши, що його протиправні дії

помічені, маючи умисел направлений на заволодіння викраденим майном,

переконавшись, що його злочинні дії перестали бути таємними, не реагуючи на

прохання оператора зупинитися, прикривши за собою двері магазину став тікати від

оператора та продавців, при цьому не зважав на їх прохання зупинитися з

місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном

розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями обвинувачений завдав матеріального збитку ФОП

ОСОБА_7 сума якого, згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 550/17 від 24.11.2017 р., становить 148,33 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинувачений визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому пояснив, що дійсно 20 листопада 2017 приблизно о 14 годині 00 хвилини, знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_2 , цьому у нього виник намір на таємне викрадення пачки кави «Kaif 100% Coffee №8» масою 1000 г., що побачив на полиці.

Взявши до рук вказане майно, направився до виходу з магазину, пройшовши касу магазину та не розрахувавшись за пачку кави «Каіf 100% Coffee №8» масою 1000 г. став виходити через вхідні двері. Однак, оператор магазину, яка знаходилася в приміщенні торгівельного залу, звернулася до нього із вимогою припинити злочинні дії. При цьому, розуміючі, що його протиправні дії викриті, він не реагуючи на

прохання оператора зупинитися, прикривши за собою двері магазину став тікати.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_4 не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилась. При цьому, ОСОБА_7 подала до суду клопотання з проханням розгляд проводити за її відсутності.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, захисника, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних стосовно останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, що, відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів, данні про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, як особа скарг стосовно якого не надходило, підтримує стосунки з особами раніше судимими, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, спосіб життя, а також високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства не можливе.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності суд дійшов висновку про необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Такий вид і міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 686/3226/20.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 засуджений вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року суд вважає за необхідне після призначення покарання за цим вироком, застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, ОСОБА_4 затриманий і перебуває під вартою, тому строк відбування покарання слід рахувати з часу фактичного перебування під вартою, тобто з 26 жовтня 2022 року.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 550/17 від 24.11.2017 у розмірі 300 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, що призначено за даним вироком та вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, тобто з 26 жовтня 2022 року.

Пачку кави «Каіf 100% Coffee №8» масою 1000 г, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта у розмірі 300 (триста) гривен, в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8