ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/129/23
Провадження №1-кс/477/308/23
УХВАЛА

про скасування арешту

28 квітня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , про скасування арешту, подане в межах кримінального провадження №0000302 від 24 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2023 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження № 0000302 від 24 листопада 2022 року, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року у справі №477/129/23 у кримінальному провадженні на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон айфон 8 темного кольору в чохлі прозорого кольору з сім картою мобільного оператора НОМЕР_1 , IMIE: НОМЕР_2 .

Клопотання вмотивовано тим, що 02 лютого 2023 року під час обшуку, проведеного за місцем роботи ОСОБА_4 у службових приміщеннях КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, розташованого за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Воробйова Академіка, будинок 5-Г, було виявлено та вилучено речі та документи, зокрема - мобільний телефон айфон 8 темного кольору в чохлі прозорого кольору з сім картою мобільного оператора НОМЕР_1 , IMIE: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , на які ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року накладено арешт, який на думку заявника накладено необґрунтовано, так як: зазначені речі не відповідають критеріям означеним в статті 98 КПК України; мобільний телефон належав ОСОБА_4 , тоді як дозвіл на проведення обшуку було надано у службових приміщеннях КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, а тому він необґрунтовано був вилучений у власника майна; досудове розслідування триває досить значний час, однак ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні; слідчим не дотримано вимог чинного законодавства, що стосується зберігання речових доказів стороною обвинувачення, так як вилучене майно безпідставно утримується протягом тривалого часу.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розглянути клопотання без її участі.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання також не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечував проти скасування арешту.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частини другої статті 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи положення статті 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши представника власника/володільця майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина десята статті 170 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у частині другій статті 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000302.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженню встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2022 року, у ОСОБА_6 , який мав особисті знайомства та корумповані зв`язки у державних органах та установах на території міста Одеси, виник злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом забезпечення проходження військово-лікарських комісій особами призовного віку та отримання кінцевих недостовірних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), які надають право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержаної грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які офіційно не були ніде працевлаштовані та не мали постійних джерел доходу, довівши до їх відома деталі розробленого ним плану протиправної діяльності.

У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучили до злочинної діяльності службових осіб компетентних органів та установ, серед яких: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, які за грошову винагороду погодились на спільну участь у вчиненні організованих злочинів.

Так в період часу з 19 січня 2023 року по 02 лютого 2023 року, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США забезпечили оформлення та видачу ОСОБА_10 документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії від 26 січня 2023 року №37/1189 на ім`я ОСОБА_10 з відомостями про непридатність до військової служби за станом здоров`я; тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 у яких відображені відомості про непридатність до військової служби за станом здоров`я, на підставі яких ОСОБА_10 02 лютого 2023 року перетнув державний кордон України.

02 лютого 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку в ході проведення санкціонованого обшуку службових приміщень КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого, було виявлено та вилучено - мобільний телефон айфон 11 про макс, темного кольору в чохлі темно-зеленого кольору, з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , належний ОСОБА_11 ; мобільний телефон айфон 8 темного кольору в чохлі прозорого кольору з сім картою мобільного оператора НОМЕР_1 , IMIE: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 та інші документи.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 03 лютого 2023 року, майно, вилучене в ході обшуку службових приміщень КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, розташованого за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Воробйова Академіка, будинок 5-Г визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000302 від 24 листопада 2022 року.

В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні та фактичному користуванні ОСОБА_4 , причетність якого до вчинення кримінального правопорушення перевірялася органом досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року в ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій орган досудового розслідування встановив, що ОСОБА_4 як співробітник КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради міг бути причетним до видачі медичних документів, що слугували підставою для виїзду ОСОБА_10 за межі України.

Підставою арешту вилучених речей та документів став той факт, що постановою слідчого від 03 лютого 2023 року вилучені в ході обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки вони відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження.

Метою арешту майна, відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

При цьому, арешт вилучених речей та документів обумовлений необхідністю встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо), з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, під час вирішення питання про накладення арешту на вилучені речі та документи слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 332 КК України є обґрунтованою, а характер вчиненого злочину відповідає тому ступеню тяжкості, що є підставою для застосування у Кримінальному провадженні арешту речей та документів, дійшов висновку, що існує ризик щодо втрати вилучених в ході обшуку речей, у тому числі відомостей, що містяться на них, а також дійшов висновку, що застосування арешту відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження у відповідності до положень статті 2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України у разі необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із зазначеного, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи у випадку встановлення слідчим суддею наявності достатніх підстав вважати щодо відповідності такого майна критеріям речового доказу (стаття 98 КПК України) та необхідності такого арешту, та для вирішення даного питання не є обов`язковим встановлення факту перебування такої особи у певному процесуальному статусі у кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею під час дослідження матеріалів клопотання, зокрема ухвали про арешт майна, арешт на вилучені в ході обшуку речі та документи накладено обґрунтовано, вказані в ухвалі слідчого судді від 06 лютого 2023 року підстава, мета та необхідність такого арешту відповідає положенням чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, доводи адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , щодо необґрунтованості накладеного арешту не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

У свою чергу, враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи учасників провадження, слідчому судді необхідно також з`ясувати, чи відпала подальша потреба у збереження вилученого майна як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

За змістом частини першої та другої статті 98 КПК, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

У своїй заяві, що засобами електронного зв`язку 28 квітня 2023 року надійшла до суду, прокурор ОСОБА_5 зазначає про відсутність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення відповідного електронного пристрою для цілей досудового розслідування та/або судового розгляду і не заперечує проти скасування арешту з нього.

Зазначене вказує на те, що сторона обвинувачення не має наміру використовувати вилучений телефон як доказ.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час телефон доказового значення не має, а отже більше не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, а тому у подальшому його арешті потреба відпала.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту з відповідного майна.

Керуючись статтями 98, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 лютого 2023 року у справі №477/129/23 у кримінальному провадженні №0000302 від 24 листопада 2022 року на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон айфон 8 темного кольору в чохлі прозорого кольору з сім картою мобільного оператора НОМЕР_1 , IMIE: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12