Справа № 354/1133/23
Провадження № 1-кс/354/235/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , начальника Слідчого відділення Відділення поліції № 1 (м. Яремче) ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Яремчанського міського суду Івано-Франківської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 (м.Яремче) Надвірняського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000131 від 06.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2023 до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 (м.Яремче) Надвірняського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт майна.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.08.2023 (16:46:45 год) справа передена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 06.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 05.08.2023 приблизно о 16.30 годині інспектором СРПП ВП №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 спільно з поліцейським СРПП цього ж відділення ОСОБА_7 , в с. Микуличин на участку Країще Надвірнянського району Івано-Франківської області зупинено спеціалізований вантажний автомобіль з краном-маніпулятором марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 , котрий в умовах воєнного стану, перевозив на вказаному вище вантажному автомобілі 33 стовбури дерев породи «ялина» (круглі лісоматеріали) довжиною по 5 метрів, без будь-яких дозвільних документів та спеціальних пластикових бирок легальності і походження лісодеревини.

05.08.2023 під час проведення в с. Микуличин на участку Країще Надвірнянського району огляду місця події, як тимчасово вилучене майно, вилучено і передано на відповідальне зберігання представнику філії «Делятинське лісове господарство» Карпатського лісового офісу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» спеціалізований вантажний автомобіль з краном-маніпулятором марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_8 , зареєстрованому за адресою: с.Микуличин, Надвірнянського району Івано-Франківської області і на котрому цього дня водій ОСОБА_8 перевозив 33 стовбури дерев породи «ялина» (круглі лісоматеріали) довжиною по 5 метрів, без будь-яких дозвільних документів та спеціальних пластикових бирок легальності і походження цієї лісодеревини.

Слідчий вважає, що у матеріалах кримінального провадження №0000131 вбачається наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучений 05.08.2023 під час проведення огляду в с. Микуличин на участку Країще Надвірнянського району спеціалізований вантажний автомобіль з краном-маніпулятором марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на котрому цього дня водій ОСОБА_8 перевозив 33 стовбури дерев породи «ялина» (круглі лісоматеріали) довжиною по 5 метрів, без будь-яких дозвільних документів та спеціальних пластикових бирок легальності і походження цієї лісодеревини, є знаряддям вчинення цього злочину і має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а також те, що 07.08.2023 вказаний спеціалізований вантажний автомобіль визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому необхідно у встановленому законом порядку накласти на спеціалізований вантажний автомобіль з краном-маніпулятором марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , арешт з метою збереження його, як речового доказу.

06.08.2023 інформацію по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 із правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 07 серпня 2023 автомобіль марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_8 вилучений під час огляду місця події 05 серпня 2023 визнано речовими доказом.

Слідчий вважає, що вказаний тимчасово вилучений КАМАЗ та свідоцтво про його реєстрацію мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, вказаний тимчасово вилучений КАМАЗ є засобом вчинення кримінального правопорушення, а отже необхідно у встановленому порядку накласти на них арешт з метою збереження речових доказів та слідів кримінального правопорушення.

Тому просить суд накласти арешт на КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_8 , який керував транспортним засобом на момент зупинки, суду пояснив, що вказаний автомобіль є його власністю. Він зареєстрований як фізична особа-підприємець, і використовує транспортний засіб у своїй господарській діяльності. Того дня до нього зателефонував знайомий, який попросив його перевезти лісодеревину. Останній запевнив його, що документи на купівлю деревини є, він їх зможе отримати по дорозі. Тоді він погодився. У лісовому масиві його зупинили працівники поліції, які під час перевірки виявили відсутність документів на перевезення і купівлю деревини. Просив не накладати арешт на його автомобіль, оскільки автомобіль є єдиним доходом його сім`ї.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до вимог частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

У ході судового розгляду встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області, на даний час, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000131 від 06.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, по факту таємного викрадення лісодеревини в кількості 33 круглих колод.

Постановою слідчого від 07 серпня 2023 автомобіль марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_8 , вилучений під час огляду місця події 05 серпня 2023 визнано речовим доказом.

Орган досудового розслідування визначає вказаний камаз та кран-маніпулятор як знаряддя вчинення кримінального правопорушення за допомогою яких перевозилася лісодеревина.

Метою накладення арешту на вказані автомобіль та кран-маніпулятор, орган досудового розслідування обгрунтовує необхідністю збереження вказаного вище майна як речового доказу по справі, що має суттєве значення для слідства.

Однак, ні у поданому клопотанні, ні безпосередньо у судовому засіданні, слідчий не зазначив, яке конкретне значення має арешт вантажного автомобіля та крана-маніпулятора у досудовому розслідуванні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України (крадіжка деревини) та у розкритті цього злочину. Також, представник органу досудового розслідування не обгрунтував, яким чином не накладення арешту на вантажний автомобіль та кран-маніпулятор буде перешкодою для здійснення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України.

У відповідності до підпунктів 5-6 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до пункту 1 частини третьої статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, а згідно з пунктом 2 частини третьої цієї ж статті на орган досудового розслідування покладається також обов`язок довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до даних, внесених до ЄРДР, відомості внесені до реєстру з приводу факту перевезення лісо деревини породи «ялина» в кількості 33 стовбури дерев без відповідних документів. Вказана подія органами досудового розслідування кваліфікована як така, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

У судовому засідання представник органу досудового розслідування зазначив, що предметом правопорушення є лісодеревина, яка на думку слідства є краденою, оскільки перевозилася без відповідних документів. Будь-яких підозр відносно правомірності керування вантажним автомобілем з краном-маніпулятором марки КАМАЗ 43101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про арешт яких просить, чи те, що вони теж крадені - не має.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_8 , який керував транспортним засобом камазом на момент зупинки працівниками поліції, суду пояснив, що перевозив деревину на прохання лісничого, та зазначив, що саме лісничий мав мати всі необхідні документи для перевезення дерев.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні будь-якій особі не вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що станом на час розгляду клопотання в суді, пояснення представника органу досудового розслідування, зміст клопотання та долучені до нього документи, не доводять, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника як накладення арешту на вантажний автомобіль з краном-маніпулятором, яким перевозилася ймовірно крадена деревина.

Виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та згідно ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя дотримується принципу верховенства права, який є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, принцип «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, та приходить до висновку, що органом дізнання не доведено необхідність арештуспеціалізованого вантажного автомобіля з краном-маніпулятором у рамках кримінального провадження, порушеного за ч. 4 ст. 185 КК України по факту крадіжки деревини.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 (м.Яремче) Надвірняського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000131 від 06.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.

Виконання ухвали покласти на начальника слідчого відділення ВП №1 (м.Яремче) Надвірняського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1