Провадження № 11-кп/824/3328/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Обрано обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 червня 2023 включно.

В обґрунтування судового рішення зазначається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки, а тому, з метою уникнення покарання, ОСОБА_8 може переховуватися від суду на тимчасово не підконтрольних територіях України, так і на території Російської Федерації.

Також суд врахував тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, який матиме змогу використовувати свої вміння, здобуті під час проходження служби в підрозділах СБ України, відсутність на даний час місця проживання в Україні та існування ризику незаконного впливу на свідків, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 може здійснювати вплив на свідків з метою спонукання останніх до ненадання показань, які їм відомі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року та постановити нову ухвалу котрою у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала Шевченківського районного суд м. Києва є протиправною, винесена з порушенням належної правової процедури та така, що підлягає скасуванню.

Також апелянт звертає увагу, що слідчими суддями неодноразово обирався запобіжний захід обвинуваченому та з 24.04.2023 по 26.04.2023 року включно існувало 2 (дві) ухвали про тримання ОСОБА_8 під вартою та існувало 2 (два) обрані запобіжні заходи, що на думку сторони захисту є неприпустимо.

Крім того судом першої інстанції не було належним чином досліджено питання щодо наявності ризиків, що встановлені ст. 177 КПК України

В свої доповненнях до апеляційної захисник, так як в апеляційній скарзі посилається на недоведеність існування ризиків передбачених ст. 177 КК України, що в клопотанні прокурора вони наведені формально, а судом першої інстанції вони і взяти до уваги при постановленні ухвали.

Окрім того, посилається на рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), зазначено що слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу суд повинен встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_8 були перевірені судом першої інстанції та свої висновки стосовно цього суд зазначив в ухвалі.

Так, наведені в ухвалі ризики, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжити протиправну діяльність, продовжити кримінальне правопорушення, ґрунтуються на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, продовжений відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, а ризики, які враховувались під час обрання виключного запобіжного заходу не зменшились.

Доводи апелянта про те, що наміру впливати на свідків та переховуватися від суду він не має є безпідставними, оскільки, як обґрунтовано зазначив суд обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, матиме змогу використовувати свої вміння, здобуті під час проходження служби в підрозділах СБ України.

А тому доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Також судом враховано той факт, що наразі у зв`язку із проведенням на території України військових дій країною агресором, частина території держави є тимчасово окупованою, що додатково може надати обвинуваченому ОСОБА_8 можливість переховуватись на тій території країни, яка не підконтрольна органам державної влади.

Доводи захисника, що ухвала суду не відповідає жодним вимогам закону України та практиці ЄСПЛ, а також що в ухвалі не обґрунтовано доводів, що тримання переважує принцип поваги до свободи особистості є неспроможними, оскільки, на думку колегії суддів, судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи захисника про можливість застосування до ОСОБА_8 6 запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою, є необґрунтованими та не підтверджуються жодними наявними у розпорядженні суду апеляційної інстанції доказами.

Таким чином, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Отже, ухвала Шевченківського районного суду Київської області від 24 квітня 2023 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 376, 350, 177, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4