ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 Справа №607/1940/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 18 січня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого комірником ТОВ «ВІП кафе», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

та захисника адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2023 року близько 09.30 год., перебуваючи поряд приміщення складу «Комора КС», що розташований за адресою: вул. Торговиця, 11В в м. Тернополі, у обвинуваченого ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , причиною яких став словесний конфлікт, виник протиправний умисел, спрямований на завдання фізичного болю останньому.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 18 січня 2023 року близько 09.30 год. обвинувачений ОСОБА_9 , який знаходився поряд приміщення складу «Комори КС», що розташований по вул. Торговиця, 11В, у м. Тернополі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, причиною яких став словесний конфлікт із ОСОБА_6 , з метою завдання фізичного болю останньому, кулаком правої руки наніс два удари в передню ділянку грудей останньому, після чого лівою ногою наніс третій удар в ділянку паху ОСОБА_6 .

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_6 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Крім того, 18 січня 2023 року близько 09.30 год. у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував поряд приміщення складу «Комора КС», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, 18 січня 2023 року близько 09.30 год. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи поряд приміщення складу «Комора КС», що розташований за адресою: вул. Торговиця, 11В, м. Тернопіль, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, кулаком правої руки наніс два удари ОСОБА_5 у ділянку голови, а саме у чоло справа та один удар правою ногою в ділянку передньої поверхні грудей справа.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на чолі справа із забиттям м`яких тканин, синця передньої поверхні грудей справа.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 своїми діями вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень та ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, визнав частково та зазначив, що він працює комірником в ТОВ «ВІП кафе» та 18 січня 2023 року близько 09.00 год. - 09.30 год. привіз товар, а саме каву, в м. Тернопіль по вул. Торговиця на склад магазину «Комора КС» автомобілем марки «Додж Спрінтер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить товариству. Як виявилось пізніше, він заїхав на територію магазину не з того боку, що потрібно, та побачивши, що на дорозі стоїть конус, вийшов з автомобіля, забрав конус та заїхав майже до складу. Надалі до нього підійшов раніше незнайомий йому хлопець, як тепер відомо - ОСОБА_6 і попросив від`їхати назад, оскільки він заїхав не з тої сторони. На це він повідомив ОСОБА_6 , що привіз товар, вигрузить його і поїде, однак ОСОБА_6 заперечив йому та не дозволив заїхати до складу. Тому він сів в свій автомобіль та під`їхав до складу з тієї сторони, що потрібно, та підготував товар в автомобілі, щоб носити його на склад, однак до нього знову підійшов ОСОБА_6 та сказав, що в нього товар приймати не будуть. Також вказав, що на той момент були присутні працівники складу, які на нього ніяк не реагували та на його питання куди складати товар не відповідали, тому він розвернувся, щоб поскладати товар назад в автомобіль. В цей момент ОСОБА_6 розпилив в його сторону перцевий балончик, однак речовина з балончика потрапила йому на голову. Також вказав, що йому невідомо чому ОСОБА_6 розпилив в його сторону перцевий балончик, однак підтвердив, що у них відбувався словесний конфлікт. Те, що ОСОБА_6 розпилив в його сторону перцевий балончик, його розізлило, тому він копнув своєю правою ногою ОСОБА_6 в його ліву ногу, таз або пах, точно не пригадує, при цьому інших ударів ОСОБА_6 він більше не наносив. Також вказав, що таким чином він захищався від дій ОСОБА_6 . Після цього він сів в автомобіль та вже виїжджав від складу, коли до нього підійшли, як він подумав, два охоронці, тепер йому відомо, що одним з цих чоловіків був ОСОБА_5 . Вказані чоловіки, в тому числі ОСОБА_5 , з невідомої йому причини почали бити руками та ногами по його автомобілю, по фарах, капоті, тому він вийшов з машини та відштовхнув їх. Після цього ОСОБА_5 розпилив перцевий балончик в його сторону, попавши йому в очі, та він відійшов за машину, щоб повитиратись. В цей час ОСОБА_5 знову підбіг до нього і продовжив розпилювати йому перцевий балончик в обличчя. Захищаючись, він почав відмахуватись, нанісши при цьому два-три удари ОСОБА_5 , однак куди саме наніс ці удари він не бачив через потрапляння в очі речовини із перцевого балончика. Потім він відійшов далі, однак ОСОБА_5 підбіг до нього, продовжуючи розпилювати перцевий балончик, тому він вибіг з території складу на дорогу та попросив людей викликати йому швидку медичну допомогу. Після цього він дочекався приїзду автомобіля швидкої допомоги, його забрали в лікарню, а також надалі в лікарню за ним приїхали працівники поліції. Також вказав, що в судовому засіданні він розповів про обставини події як все було насправді, а потерпілі та свідки при цьому повідомили суду неправдиві обставини конфлікту. Водночас факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілим не заперечує. Також пояснив, що ОСОБА_5 пошкодив йому автомобіль та він відремонтував його за власні кошти, при цьому будь-яких документальних підтверджень у нього немає. Крім того вказав, що пояснення потерпілих про те, що ніби-то менеджер ТОВ «ВІП кафе» повідомив їм, що його звільнили з роботи, оскільки у нього вже були схожі конфлікти, не відповідають дійсності. Також повідомив, що з ним в автомобілі перебував ще один його колега, однак останній під час даного конфлікту перебував в машині та на вулицю не виходив.

Крім того пояснив, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнає.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Зокрема, показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що зранку близько 09.30 год. 18 січня 2023 року по вул. Торговиця, 11В в м. Тернополі невідомий йому раніше чоловік приїхав на автомобілі «Спрінтер» до території «Комора КС», де він з батьком ОСОБА_5 здійснюють свою підприємницьку діяльність, і відставляв фішку, яка перешкоджала заїзду на територію, тому він підійшов та спокійним тоном сказав до цього чоловіка, як надалі стало відомо - ОСОБА_3 , що він тут не зможе проїхати, бо тут немає проїзду. На це ОСОБА_3 відповів підвищеним тоном, що йому потрібно проїхати, бо він привіз товар. Тоді він сказав ОСОБА_3 , що йому потрібно об`їхати будівлю по колу, оскільки на території односторонній рух. ОСОБА_3 далі намагався відсунути фішку та почав наближатись до нього, виясняючи чому він не може проїхати в цьому місці, при цьому ображав його нецензурною лайкою. Він пояснив, що це приватна територія та він не може робити так як хоче. Потім даний автомобіль поїхав по колу, а він в цей час підійшов до комірника ОСОБА_11 та сказав йому, що сьогодні в ОСОБА_3 вони не будуть приймати товар через його неадекватну поведінку. ОСОБА_3 чув його слова, оскільки в цей час під`їхав до них та вийшов з автомобіля, після чого знову адресував до нього лайливі слова. Надалі він витягнув зі своєї сумки перцевий балончик, проте в цей час ОСОБА_3 почав наближатись до нього та наніс йому два удари руками в грудну клітку. Надалі він трохи відійшов від ОСОБА_3 та зняв з балончика запобіжник, щоб ним скористатись, однак не встиг, оскільки ОСОБА_3 наніс йому один удар лівою ногою в пах. Від завданих йому обвинуваченим ударів він не отримав тілесних ушкоджень, однак відчув біль. В цей час балончик, який він утримував в правій руці, сам розпилився в верхню частину тіла ОСОБА_3 , можливо йому в обличчя. Також вказав, що даний конфлікт бачив комірник ОСОБА_11 , який в той час знаходився в приміщенні складу, двері якого були відчинені. Поки ОСОБА_3 витирався, він зателефонував своєму батькові ОСОБА_5 та повідомив, що до них на територію приїхав незнайомий чоловік, який привіз товар та поводить себе неадекватно. Батько підійшов до них через декілька хвилин та він в цей час присів на піддон, оскільки відчував біль. Батько хотів щось запитати в ОСОБА_3 , однак не встиг, оскільки останній підійшов до нього та штовхнув його, батько зашпортався за піддон і впав. Надалі ОСОБА_3 підійшов до його батька і наніс два удари в голову ОСОБА_5 та один удар ногою в грудну клітку. Потім охоронець ОСОБА_12 відвів ОСОБА_3 в сторону, в цей час батько встав з землі та попросив в нього перцевий балончик. Взявши вказаний балончик, батько розпилив його в обличчя ОСОБА_3 , після чого той втік.

Також повідомив, що з ТОВ «ВІП кафе», водієм якого був ОСОБА_3 , вони працюють більше одного року та за цей час жодних конфліктів з іншими водіями цього товариства у них не було. Крім того зі слів ОСОБА_5 йому стало відомо, що останній телефонував до менеджера ТОВ «ВІП кафе», який повідомив, що ОСОБА_3 звільнили з роботи, оскільки у нього були і інші випадки, коли він наносив тілесні ушкодження людям, ображав їх.

Щодо заявленого ним цивільного позову пояснив, що на наступний день після конфлікту із ОСОБА_3 він помітив, що у нього в телефоні пошкоджена задня скляна кришка, при цьому він не одразу помітив дане пошкодження, так як телефон був в непрозорому чохлі, а екран телефону при цьому не був пошкоджений. Під час конфлікту із ОСОБА_3 телефон знаходився у кишені його штанів, на нозі, та міг бути пошкоджений під час нанесення йому удару в пах ОСОБА_3 . Також вказав, що під час проведення слідчого експерименту він повідомляв слідчому про те, що ОСОБА_3 пошкодив його телефон. Повідомив, що для ремонту телефону він звернувся до підприємця, у якого він раніше придбав даний телефон, останній замовив для нього деталь, яка була пошкоджена, при цьому вони довго чекали на її доставку, а коли деталь вже була в наявності, пошкоджену задню кришку телефону замінили на нову, після чого йому видали рахунок на оплату. Таким чином за ремонт мобільного телефону, тобто за нову задню кришку та за роботу з її встановлення, він заплатив 5000 грн., а тому просить стягнути з ОСОБА_3 завдану йому майнову шкоду у вказаному розмірі. Щодо моральної шкоди повідомив, що близько двох-трьох тижнів після даної події він не міг спати, боявся ходити гуляти з друзями, переживав, що хтось також зможе завдати йому шкоду, уникав спілкування з людьми, однак до психотерапевта не звертався.

Просить призначити ОСОБА_3 максимальне покарання, передбачене чинним законодавством за вчинене, оскільки останній не вибачився за свій вчинок та не відшкодував завдану шкоду.

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що йому належить територія та складські приміщення по АДРЕСА_2 та він перебував на вказаній території, коли 18 січня 2023 року в період часу з 09.00 год. до 10.00 год. до нього зателефонував його син ОСОБА_6 та повідомив про чоловіка на території, який поводить себе неадекватно, тому він пішов туди з`ясувати що трапилось. Коли він підійшов до складського приміщення, то побачив, що його син ОСОБА_6 сидить на піддонах, а перед ним на відстані близько двох метрів стоїть ОСОБА_3 . При цьому він знаходився до ОСОБА_6 на відстані близько одного метра та на відстані близько двох метрів до ОСОБА_3 . Він нічого не встиг сказати, словесного конфлікту між ними не було, проте ОСОБА_3 , підійшовши до нього, штовхнув його в груди, він зашпортався за піддон і він впав на землю. Надалі коли він лежав на землі, ОСОБА_3 наніс йому один удар кулаком правої руки йому в голову, а саме в чоло з правої сторони, а також в подальшому коли він намагався піднятися, ОСОБА_3 наніс йому ще один удар кулаком правої руки в голову, а саме в чоло з правої сторони, потім наніс ще один удар ногою в груди з правої сторони. Свідками даного конфлікту були працівники складу ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Надалі ОСОБА_12 відтягнув ОСОБА_3 від нього, при цьому не наносив йому жодних тілесних ушкоджень. Він також не наносив ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, однак коли ОСОБА_12 відтягнув ОСОБА_3 від нього, він взяв в ОСОБА_6 перцевий балончик, який той тримав в руках, та розпилив його в обличчя ОСОБА_3 , щоб його заспокоїти, оскільки судячи по його поведінці, він хотів ще наносити удари. Після того як він застосував перцевий балончик ОСОБА_3 втік. Також вказав, що він не бачив як ОСОБА_3 наносив ще кому-небудь, в тому числі ОСОБА_6 , тілесні ушкодження.

Також повідомив, що ОСОБА_3 працював водієм у ТОВ «ВІП кафе», яке здійснює доставку товару на їх склад. В день конфлікту ОСОБА_3 привіз їм товар цієї фірми, при цьому раніше він його не бачив, доставку товару здійснювали інші працівники ТОВ «ВІП кафе» та з іншими водіями у них не було конфліктів. Проте після даного випадку він спілкувався із менеджером фірми, зі слів якого йому стало відомо, що у ОСОБА_14 за час його роботи на фірмі це вже третя конфліктна ситуація, а також йому стало відомо від менеджера, що ОСОБА_3 вже звільнили з роботи.

Крім того пояснив, що він не примирився з ОСОБА_3 , оскільки останній не вибачився за свій вчинок, тому просить призначити останньому максимальне покарання, передбачене чинним законодавством за вчинене.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що він працює на складі магазину «Комора КС», що належить ОСОБА_5 . Так, 18 січня 2023 року близько 09.00 год. на приватну територію складських приміщень «Комора КС» заїхав автомобіль марки «Спрінтер» білого кольору, який привіз товар. Водієм даного автомобіля був обвинувачений ОСОБА_3 , якого він раніше не бачив жодного разу до цього дня. Надалі до вказаного водія вийшов ОСОБА_6 та працівник охорони, які зробили йому зауваження, що він неправильно заїхав на територію та пояснили як він має заїхати згідно схеми руху, після чого ОСОБА_3 поїхав у вказаному напрямку. Надалі ОСОБА_3 під`їхав до приміщення складу з іншої сторони та хотів вивантажувати товар, коли до нього підійшов ОСОБА_6 та сказав, що у нього сьогодні товар не будуть приймати. Він в цей час перебував всередині приміщення складу біля входу та бачив увесь конфлікт, що відбувався між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які знаходились безпосередньо біля входу в приміщення складу. Також свідком конфлікту був працівник охорони. Надалі ОСОБА_3 , якому на його думку не сподобалося, що у нього не приймуть товар, почав поводити себе агресивно, обзивав ОСОБА_6 , після чого вдарив його рукою два рази в грудну клітку та потім ногою в ділянку паху, після чого ОСОБА_6 витягнув перцевий балончик та розпилив його, а також зателефонував до свого батька ОСОБА_5 . ОСОБА_3 в цей час відійшов від ОСОБА_6 та підійшов до автомобіля, маючи намір їхати, однак в цей час до них підійшов ОСОБА_5 та зробив зауваження ОСОБА_3 , на що останній штовхнув ОСОБА_5 , той впав на землю та надалі коли він лежав на землі, ОСОБА_3 вдарив його кулаком два рази в обличчя, а потім один раз в грудну клітку. Потім ОСОБА_5 розпилив в сторону ОСОБА_3 перцевий балончик, після чого той розвернувся та почав втікати. Також вказав, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не наносили жодних ударів обвинуваченому ОСОБА_3 .

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що він працює охоронником детективного агентства «Холмс», яке надавало послуги охорони на території «Комора КС». 18 січня 2023 року близько 09.00 год. він перебував на своєму робочому місці на пункті охорони та спостерігав за камерами відеоспостереження, коли побачив, що на територію заїхав невідомий вантажний автомобіль, порушуючи вимоги дорожніх знаків, зокрема щодо одностороннього руху. Побачивши, що до даного автомобіля направляється ОСОБА_6 , він також вийшов на вулицю. Надалі ОСОБА_6 зробив водієві вантажного автомобіля, як тепер відомо - ОСОБА_3 , зауваження, що він їде в неправильному напрямку, проте водій в цей час намагався відсунути фішку, яка заважала йому проїхати в тому напрямку, куди він хотів, пояснюючи, що у нього немає часу. Однак надалі ОСОБА_3 все таки об`їхав територію в тому напрямку, що йому вказав ОСОБА_6 , та під`їхав до приміщення складу. В цей час туди також підійшов ОСОБА_6 та сказав ОСОБА_3 , що у нього товар не прийматимуть та він може їхати звідти. На вказане ОСОБА_3 наніс один удар лівою ногою в пах ОСОБА_6 та два удари правою рукою в ділянку грудей, при цьому між ними також тривав словесний конфлікт, однак ОСОБА_6 не наносив ударів ОСОБА_3 . Він ж при цьому стояв між ними з метою не допустити можливого нанесення ударів в подальшому. Надалі ОСОБА_6 зателефонував до свого батька ОСОБА_5 та розповів про конфлікт та коли останній підійшов до них та сказав, що у даного водія вони товар не прийматимуть, ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 , потерпілий зашпортався за піддон і впав на землю, після чого ОСОБА_3 наніс йому два удари рукою в обличчя та один удар ногою в груди. Після цього, коли він стояв обличчям до ОСОБА_3 , хтось розпилив у сторону обвинуваченого перцевий балончик, однак він не бачив хто саме це зробив. Також повідомив, що конфлікт біля приміщення складу тривав близько 5-10 хв. Також в автомобілі, яким приїхав ОСОБА_3 , знаходився ще один чоловік, однак він не виходив на вулицю та участі в конфлікті не приймав.

Окрім того винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 січня 2023 року, згідно якого ОСОБА_6 заявив, що 18.01.2023 р. близько 09.35 год. в ході словесного конфлікту невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження у ділянку грудей та ніг, завдавши близько чотирьох ударів.

(а.м.к.п. 133-134);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 січня 2023 року, згідно якого ОСОБА_5 заявив, що 18.01.2023 р. близько 09.35 год. біля «Комори КС» невідома особа в ході конфлікту нанесла йому тілесні ушкодження у ділянку голови, завдавши близько двох ударів, а також у правий бік грудей, завдавши близько двох ударів.

(а.м.к.п. 135-136);

- висновком експерта № 49 судово - медичної експертизи від 20 січня 2023 року, відповідно до якого встановлено, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені синець на чолі справа із забиттям м`яких тканин, синець передньої поверхні грудей справа, синець правого плеча та синець правого стегна із забиттям м`яких тканин.

Характер виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень свідчить про їх утворення від дії тупих предметів.

Ці синці, зважаючи на встановлені морфологічні властивості (забарвлення, стан м`яких тканин), утворились близько за 1-2 доби до експертного обстеження ОСОБА_5 .

Виявлені у ОСОБА_5 синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень - п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

(а.м.к.п. 137-139);

- висновком експерта № 48 судово - медичної експертизи від 19 січня 2023 року, відповідно до якого встановлено, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень (ран, синців, саден тощо) чи слідів їх загоєння не виявлено.

(а.м.к.п. 140-141);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі потерпілого ОСОБА_5 та понятих, в ході якого потерпілий на статистові відтворив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що мало місце 18 січня 2023 року близько 09.30 год. по вул. Торговиця, 11В в м. Тернопіль. Зокрема, ОСОБА_5 повідомив, що спочатку ОСОБА_3 штовхнув його руками, після чого він зашпортавшись за палету, впав на землю. Коли він лежав на землі, ОСОБА_3 наніс йому два удари кулаком правої руки в ділянку голови, а саме в чоло справа, а також коли він стояв напів схиленим, ОСОБА_3 , стоячи попереду нього, наніс йому два удари правою ногою в передню поверхню грудей справа. Надалі ОСОБА_5 відтворив на статистові яким саме чином ОСОБА_3 наносив йому вказані удари.

(а.м.к.п. 142-146);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 січня 2023 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 18 січня 2023 року близько 09.30 год. наніс йому тілесні ушкодження по АДРЕСА_2 .

(а.м.к.п. 147-150);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 січня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 18 січня 2023 року близько 09.30 год. наніс потерпілим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 удари по АДРЕСА_2 .

(а.м.к.п. 156-159);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі свідка ОСОБА_16 та понятих, в ході якого свідок на статистові відтворив механізм нанесення ударів потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , що мало місце 18 січня 2023 року по АДРЕСА_2 . Зокрема, свідок ОСОБА_16 відтворив на статистові, який стояв попереду нього, як ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в ділянку тіла, а саме в передню грудну клітку, а також один удар лівою ногою в ділянку паху.

(а.м.к.п. 160-164);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі свідка ОСОБА_15 та понятих, в ході якого свідок на статистові відтворив механізм нанесення ударів потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , що мало місце 18 січня 2023 року по вул. Торговиця, 11В в м. Тернопіль. Зокрема, свідок ОСОБА_15 відтворив на статистові, який стояв попереду нього, як ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в ділянку тіла, а саме в передню грудну клітку, а також один удар лівою ногою в ділянку паху.

(а.м.к.п. 165-169);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі потерпілого ОСОБА_6 та понятих, в ході якого потерпілий на статистові відтворив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що мало місце 18 січня 2023 року близько 09.30 год. по вул. Торговиця, 11В в м. Тернопіль. Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 відтворив на статистові, який стояв попереду нього, як ОСОБА_3 наніс йому два удари кулаком правої руки в ділянку тіла, а саме в передню грудну клітку, а також один удар лівою ногою в ділянку паху.

(а.м.к.п. 170-174);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі свідка ОСОБА_15 та понятих, в ході якого свідок на статистові відтворив механізм нанесення ударів потерпілому ОСОБА_5 . ОСОБА_3 , що мало місце 18 січня 2023 року по вул. Торговиця, 11В в м. Тернопіль. Зокрема, свідок ОСОБА_15 повідомив, що спочатку ОСОБА_3 штовхнув потерпілого ОСОБА_5 , після чого той зашпортавшись за палету, впав на землю. Коли потерпілий лежав на землі, ОСОБА_3 наніс йому два удари правою рукою в ділянку голови, а саме в чоло справа, а також коли він стояв напів схиленим ОСОБА_3 , стоячи попереду нього, наніс йому два удари правою ногою в передню поверхню грудей справа. Надалі свідок ОСОБА_15 відтворив на статистові яким саме чином ОСОБА_3 наносив потерпілому ОСОБА_5 вказані удари.

(а.м.к.п. 175-179);

При цьому суд не бере до уваги заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 щодо недопустимості вказаного протоколу слідчого експерименту як доказу, з мотивів того що в його мотивувальній частині при зазначенні процесуального статусу свідка ОСОБА_15 тричі вказано «потерпілий». На думку суду вказаний статус «потерпілого» свідка ОСОБА_15 є технічною опискою та не може слугувати підставою визнання такого доказу недопустимим.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 січня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 18 січня 2023 року близько 09.30 год. наніс потерпілим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 удари по АДРЕСА_2 .

(а.м.к.п. 180-183);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 січня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 18 січня 2023 року близько 09.30 год. наніс йому та потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження по АДРЕСА_2 .

(а.м.к.п. 184-187).

В той же час суд вважає недопустимим доказом вини обвинуваченого ОСОБА_3 протокол проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року в період часу з 09.50 год. по 10.20 год. (а.м.к.п. 151-155), оскільки як вбачається із його змісту така слідча дія проведена за участю потерпілого ОСОБА_5 , який відтворював обставини та обстановку вчинення щодо нього кримінального правопорушення, проте такий протокол підписав свідок ОСОБА_16 , який також зображений в додатку таблиці ілюстрації до протоколу проведення слідчого експерименту. Така невідповідність змісту протоколу проведеної слідчої дії на думку суду є наслідком визнання його недопустимим доказом.

При цьому суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо часткового визнання вини в частині того, що він наносив удари потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , захищаючись від дій останніх, які застосовували відносно нього перцевий балончик, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями, наданими в судовому засіданні потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , так і матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними в судовому засіданні, зокрема протоколами слідчих експериментів, проведених з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , які суд вважає допустимими доказами в розумінні ст.87 КПК України. Будь-яких умов, які б змушували обвинуваченого завдавати удари потерпілим судом не встановлено.

Показання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , як під час судового слідства, так і під час судового розгляду були послідовними та незмінними такими, що повністю узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження оголошеними в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого з їх сторони суд не вбачає.

В той же час, будь-яких даних на підтвердження наведеної позиції обвинуваченого судом не здобуто та сторонами не надано. Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману.

Зібрані в ході досудового слідства докази, окрім протоколу проведення слідчого експерименту від 25 січня 2023 року в період часу з 09.50 год. по 10.20 год. (а.м.к.п. 151-155), суд вважає такими, які відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України отримані в порядку, встановленому КПК України, є належними та допустимими.

Окрім цього суд критично оцінює посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 та не бере їх до уваги, про те, що дії обвинуваченої були спричинені необхідністю самозахисту та наявною необхідною обороною.

Так, частиною першою статті 36 КК України передбачено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною третьою статті 36 КК України визначено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Отже, право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові №5-34кс14 від 27 листопада 2014 року, який є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку з боку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , враховуючи характер їх дій та мотиви їх поведінки, не було посягання, яке б викликало у обвинуваченого невідкладну необхідність у заподіянні потерпілим шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення відповідного посягання, а це в свою чергу виключає перебування обвинуваченого в стані необхідної оборони. До того ж сам характер дій обвинуваченого, які полягали в завданні потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 чисельної кількості ударів, тривалість та спосіб їх нанесення, обстановці що склалась, жодним чином не свідчить, що вони були здійснені з метою оборони. Доводи адвоката ОСОБА_8 , що ОСОБА_3 захищаючись, намагався припинити спричинення саме йому тілесних ушкоджень, суд також не приймає, оскільки вони належним чином не підтверджені. Натомість пояснення потерпілих і свідків, а також зібрані в ході досудового розслідування докази свідчать про те, що в кожному разі перед нанесенням обвинуваченим ударів потерпілим, з сторони потерпілих щодо обвинуваченого не було будь-яких посягань щодо його здоров`я, а застосування перцевого балончику потерпілими щодо обвинуваченого було спровоковано саме протиправними діями обвинуваченого задля їх подальшого припинення та саомзахисту.

Крім того, заявляючи про необхідну оборону від дій потерпілих обвинувачений категорично стверджує про те, що не наносив будь-яких умисних ударів потерпілим, тим самим спростовує свої ж твердження про необхідністю самозахисту та наявною необхідною обороною, оскільки необхідна оборона полягає у вчиненні умисних дій які заподіюють шкоду тому хто нападає і такі дії не можуть бути вчинені з необережності.

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків та кваліфікує його дії за:

- ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження;

- ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинених кримінальних проступків. Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статтей обвинувачення у виді громадських робіт та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за вчинені кримінальні проступки за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У ході розгляду кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Згідно вимог ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім цього згідно вимог ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. не підлягає до задоволення за недоведеністю заявлених позовних вимог. Так, ОСОБА_6 просить суд стягнути на його користь 5000 грн. витрат, пов`язаних із пошкодженням його мобільного телефону, однак підтвердження того, що вказані збитки були завдані йому саме внаслідок інкримінованих неправомірних дій ОСОБА_3 у матеріалах кримінального провадження відсутні та будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_3 18 січня 2023 року внаслідок нанесення ударів пошкодив мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 суду не надано.

Разом з тим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на суму 10000 грн. потерпілим ОСОБА_6 обґрунтовані тим, що неправомірні дії обвинуваченого ОСОБА_3 спричинили у нього сильне душевне хвилювання, існували перешкоди для спілкування із знайомими, він не міг ефективно вирішувати побутові проблеми, самостійно знаходитись навіть на території приватної власності, переживав за власну безпеку та здоров`я, а також не міг спати, боявся ходити гуляти з друзями, уникав спілкування з людьми.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином суд враховує ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілим ОСОБА_6 внаслідок нанесення ударів обвинуваченим, були перенесені моральні страждання та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим, порушення нормального та звичного способу життя, та приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 10000 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 120 годин;

- за ч. 1 ст. 126 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 5000 гривень - відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1