Справа № 632/2358/20
провадження № 1-кп/632/17/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про призначення судового розгляду/

19 липня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 28.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.ч. 1, 2, 357 ч. 1 ККУкраїни, -

В С Т А Н О В И В:

З Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.ч. 1, 2, 357 ч. 1 КК України, ухвалою судді від 31 грудня 2020 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, просила судовий розгляд у кримінальному провадженні провести у її відсутність, не заперечував проти призначення справи до розгляду.

У підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду по кримінальному провадженню з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК України, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України, максимальна санкція за які передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Відтак, відповідно до п. 6. ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, а також думку інших учасників судового провадження, які не заперечували проти закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.

Окрім цього, прокурор звернулася до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою длязабезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також у зв`язку із тим, що наразі існують реальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися обвинуваченого від суду; незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування зазначила, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, які, відповідно до ст.12 КК України, є проступком та нетяжким злочином.

23.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 29.12.2022 направлено до Первомайського міськрайонного суду Харківської області для розгляду по суті.

Разом з цим, ОСОБА_4 жодного разу до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не з`явився, про зміну місця перебування не повідомив.

Привід обвинуваченого до суду виконано не було.

Відповідно до інформації ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати вказану ухвалу про привід не надалося можливим, оскільки особа за вказаним місцем проживання: АДРЕСА_1 , не мешкає останні півроку, після закінчення лікування місце його перебування не відоме.

Також зазначила, що злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 є хоч і нетяжким, проте у випадку визнання останнього винним, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі до 5 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом переховуватись від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім цього вказала, що вказаний ризик ґрунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може вжити заходів щодо виїзду з району, області з метою ухилення від кримінальної відповідальності (у тому числі під приводом евакуації).

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово викликався до суду для участі у судовому засіданні, однак без будь-яких поважних причин до суду не з`являвся, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, у зв`язку з чим, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області застосовано привід, а згодом і розшук.

Щодо незаконно впливу на потерпілу, то вказаний ризик ґрунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті з потерпілою ОСОБА_6 , остання є його близькою родичкою, особою похилого віку, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно вплинути на останню з метою зміни показів на свою користь.

Щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, то вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, продовжуючи свій аморальний спосіб життя може вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи те, що останній вже судимий, через коротких проміжок часу після вчинення першої крадіжки знову вчинив умисні корисливі злочини, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, заявив клопотання про застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі - у вигляді особистого зобов`язання. Суду зазначив, що наміру переховуватися від суду не мав. Після направлення справи до суду він ліг на тривале лікування до тубдиспансеру, у зв`язку з чим розгляд справи було зупинено. За цей час його ні хто не шукав, телефон він не змінював, спроби ухилитися не мав, т.я. викликів не отримував, не знав що повинен прибути до суду у визначений день. З тіткою не жив у зв`язку із віком останньої та тяжкими спогадами. Мешкав у м.Зміїв з жінкою. Буде мешкати за зазначеною адресою у м. Первомайський та з`являтися за викликом суду.

Захисник обвинуваченого підтримав думку свого підзахисного.

Суд, заслухавши доводи прокурора, дослідивши письмові докази що стосуються даного клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшов наступного.

Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення ним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду, що не виключає можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи строк передбачений за скоєний злочин, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органу досудового розслідування та суду; - незаконно впливати на потерпілого, т.я. справа по суті не слухалася; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Все викладене в сукупності дає підстави вважати, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, розуміючи тяжкість покарання за вчинене, впливу на потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення, але останні не настільки суттєві та не знайшли свого підтвердження щодо дійсного наміру обвинуваченого переховатися від суду та впливати на потерпілу, щоб застосовувати найтяжчий запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Беручи до уваги, що обвинувачений має постійне місце мешкання, хоч офіційно і не працевлаштований, проте має тимчасові підробітки, обвинувачується у вчиненні проступку та нетяжкому злочині, скоїв їх до винесення попереднього вироку, а отже будучи несудимим до цього, а також враховуючи стан здоров`я, факт оголошення воєнного стану в країні, суддя дійшов подальшого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого, що є найм`якішим запобіжним заходом та достатнім для виконання останнім процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Задовольнити клопотання сторони захисту.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Львів, громадянину України, українцю, який має базову середню освіту, не одружений, раніше судимий: 15.12.2020 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки, що проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний західу вигляді особистого зобов`янання на 60 діб, по 16 вересня 2023 року, включно.

Виконання цього запобіжного заходу покласти на ОСОБА_4 , роз`яснивши йому обов`язки, передбачені ст. 179 КПК України.

Покласти на обвинуваченого такі зобов`язання:

1.Прибувати до суду за кожною вимогою;

2.Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що в разі невиконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя:ОСОБА_1