Дата документу 05.06.2023 Справа № 333/3323/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/3323/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/345/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Комунарським районним судом м. Запоріжжя,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 5 червня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянин України, одруженого, маючого середню освіту, маючого на малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 01.05.2022 слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором Богачем СО про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 07.04.2023 приблизно о 05 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, маючи спільний злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ЇХ та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації обличчя, використовуючи захисну маску, заздалегідь розподіливши злочинні ролі та діючи відповідно до розробленого плану, згідно з яким: ОСОБА_8 знаходячись біля входу в приміщення автозаправної станції «200», яка розташована за адресою: вул. Чумаченко, 21б, м. Запоріжжя, в якій працюють потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою особистого збагачення, напав на потерпілу ОСОБА_10 , та направив на неї заздалегідь підготовлений для скоєння злочину пістолет, почав погрожувати його використанням, що потерпіла ОСОБА_10 розцінила як реальну загрозу для життя та здоров`я. Подолавши опір з боку потерпілої, ОСОБА_8 , утримуючи у свої руці пістолет почав висловлювати вимогу пройти до приміщення зазначеної станції, як у цей час, невстановлена особа, підійшла до підсобного приміщення, яке розташоване біля зазначеної автозаправної станції та зачинив двері в приміщенні, в якому знаходилась потерпіла ОСОБА_11 , з метою забезпечення безпеки ОСОБА_8 при вчиненні злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , утримуючи у своїй руці пістолет, відштовхнув потерпілу ОСОБА_10 та проник до приміщення автозаправної станції, де під загрозою застосування пістолета висунув вимогу передати грошові кошти. Далі, ОСОБА_8 підійшов до касової зони, де за допомогою фізичної сили рук відчинив сейф металевий сейф чорного кольору та проник до нього, звідки заволодів сейф-пакетом, в якому знаходились грошові кошти у сумі 17 552 гривні 00 копійок та талони на паливо.

Після чого, ОСОБА_8 разом з невстановленою особою з грошовими коштами зникли з місця скоєння злочину, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Бізнес Фактор Компані» майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 02.05.2023 року по 20.06.2023 року включно.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що докази вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення відсутні, тому підозра є необґрунтованою. Вказані судом докази обґрунтованості підозри ОСОБА_8 містять інформацію лише про зареєстрований злочин та не доводять факт скоєння злочину саме ОСОБА_8 . В заяві про злочин від імені ОСОБА_10 остання не вказувала прикмет злочинця та не зазначала, що зможе його впізнати. В протоколі допиту в якості потерпілої ОСОБА_10 також не вказувала на якісь прикмети нападника, навпаки зазначила, що голову вона тримала опущеною та не дивилась на чоловіка, щоб не провокувати його. А в протоколі впізнання особи за фото вона нібито впізнала ОСОБА_8 по очах, тобто штучно створений доказ став головним аргументом для підозри та арешту ОСОБА_8 .

Вважаю, що органом досудового розслідування не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Ухвала слідчого судді має формальні ознаки та обґрунтована лише переліком законодавчих підстав для застосування запобіжного заходу без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи. Зокрема, доводи суду, що під тяжкістю покарання з метою його уникнення підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати провадженню, іншим чином не прибувати за викликом до слідчого, спростовуються матеріалами справи. Під час розгляду клопотання було встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, працює по найму, має родину, на його утриманні є малолітня дитина 2019 року народження, дружина, підозрюваний має батьків та родичів, що вказує на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 .

Оскільки слідчим та прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри та не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, вважає достатнім би було на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.3 ст.194 КПК України, та дозволити проходити службу в лавах ЗСУ, куди він був мобілізований 01.05.2023 року.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягали на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке за своєю класифікацією відноситься до особливо тяжких злочинів.

Згідно з матеріалами провадження, відділом поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, відомості про яке 07.04.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.04.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000536 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо необґрунтованості висунутої підозри, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_8 міг скоїти цей злочин.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України на наступних етапах досудового розслідування та судового розгляду.

Перевіряючи надані слідством докази на предмет обґрунтування ініціатором клопотання висунутої підозри, апеляційний суд приходить до висновку, що з огляду на відомості, які містяться у протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі слідчого експерименту, висунута ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою на даній стадії провадження, а тому такі доводи захисника відхиляються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

За вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності, підозрюється у вчиненні розбійного нападу із застосуванням вогнепальної зброї, 02.05.2023 року не з`явився до слідчого по повістці, та очікуване покарання, також дані про його особу, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно доведеності ризику, передбаченого п.3 ст.177 КПК України, відносно того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що він є також в повній мірі доведений, остільки на теперішній час в ході досудового розслідування проводиться повне та всебічне вивчення та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та ОСОБА_8 , розуміючи фактичні обставини та знаючи місце працевлаштування потерпілих, може впливати на них для надання сприятливих для нього пояснень.

Також судова колегія зауважує на даних про особу підозрюваного, який хоча раніше не судимий, однак на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, офіційно не працює, отже не має стабільного джерела доходу.

Отже, слідчим суддею враховано сукупність даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , що вочевидь свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки більш м`який запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваного та наявність у нього на утриманні дружини та дитини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Також є безпідставними і посилання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний отримав повістку до центру комплектування та має намір стати до лав збройних сил, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді. Так, до часу затримання підозрюваний добровільно не з`явився до центру комплектування та не став до лав збройних сил України, а наведена обставина є лише наміром.

Сукупність наведених обставин засвідчує, що обраний вид запобіжного заходу зможе належним чином забезпечити поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 20.06.2023 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4