Провадження № 1-кс/761/8584/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 220 000 000 016 35 від 17.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 016 35 від 17.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК Українипро накладення арешту на майно, що було вилучене 03.02.2023 в ході проведення обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: смартфон Apple XR IMEI DX3CX21SKXKV, 64GB блакитного кольору, на захисному склі екрану містяться видимі сколи, пароль НОМЕР_1 ,

телефон у чорному чохлі, мобільна SIM карта Vodafon НОМЕР_2 ; смартфон Apple чорного кольору на задній на задній кришці якого міститься напис наступного змісту «СЕ 0682» з SIM картою білого кольору; смартфон SAMSUNG DUOS з написом на задній кришці «СЕ 0368» золотистого кольору без SIM карти.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №420 220 000 000 016 35 від 17.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

12.04.2023 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.ст. 208,615 КПК України за підозрою у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

03.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було виявлено та вилучено мобільні телефони.

Вказані вилученні речі постановою слідчого від 12.04.2023 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні №420 220 000 000 016 35.

З метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий просив накласти арешт мобільні телефони, що були вилученні 12.04.2023 за результатом проведення обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку. Крім того, вказували, що вилученні речі та предмети не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

Заслухавши прокурора, представника власника майна, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №420 220 000 000 016 35 від 17.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

12.04.2023 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.ст. 208,615 КПК України за підозрою у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

03.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було виявлено та вилучено мобільні телефони, які постановою слідчого визнанні речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені предмети підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, і вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказані предмети можуть бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Доводи представника володільця майна не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами клопотання, які на даній стадії вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, а вилученні речі та предмети можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ

Клопотання Слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене 03.02.2023 за результатом проведення обшуку за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: смартфон Apple XR IMEI DX3CX21SKXKV, 64GB блакитного кольору, на захисному склі екрану містяться видимі сколи, пароль НОМЕР_1 , телефон у чорному чохлі, мобільна SIM карта Vodafon НОМЕР_2 ; смартфон Apple чорного кольору на задній на задній кришці якого міститься напис наступного змісту «СЕ 0682» з SIM картою білого кольору; смартфон SAMSUNG DUOS з написом на задній кришці «СЕ 0368» золотистого кольору без SIM карти.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: