Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2023 року у справі за поданням начальника ДУ "Катеринівська ВК (№ 46)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 23 липня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2023 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ "Катеринівська ВК (№ 46)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ..

В поданій апеляційній скарзі засуджений вказує, що він працевлаштований на виробництві установи та за сумлінне ставлення до праці отримав заохочення, в конфліктні відносини з іншими засудженими не вступав. Також зазначає, що перебуває на профілактичному обліку установи, так як перший час він сумував за рідними та хвилювався, що може втратити їх. Наголошує, що за час відбуття покарання зробив належні висновки для себе та зрозумів, що вчиняти злочини не потрібно, а згідно висновку комісії установи вважається таким, що довів своє виправлення.

Просить задовольнити його скаргу та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу засудженого, прокурора, яка заперечила проти її задоволення, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Як встановлено, ОСОБА_7 засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 23 липня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку 18.12.2020 року, кінець строку 18.02.2024 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Однак, сам факт того, що засуджений фактично відбув 2/3 призначеного покарання не може свідчити про його виправлення та наявність підстав для умовно-дострокового звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину строку покарання, матеріали провадження не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, суд першої інстанції в повній мірі дослідив характеризуючі дані про особу засудженого, який від початку відбування покарання характеризувався задовільно і лише після відбуття частини строку покарання, після якого настає право на пільгу, передбачену ст.81 КПК України, останній почав змінювати свою поведінку в кращу сторону та отримав одне заохочення, чому суд дав належну правову оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що поведінка ОСОБА_7 не є зразковою та не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення.

З характеристики також вбачається, що засуджений перебуває на профілактичному обліку в установі як схильний до суїциду. Участі в суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії приймає тільки в порядку черговості. Крім того, за результатами проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має «Середній рівень».

Під час апеляційного розгляду захисник засудженого вказала, що на противагу 1 стягнення є 4 заохочення, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Однак, як вбачається з вказаної довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, ОСОБА_7 позитивно почав себе проявляти лише перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст.81 КК України, а саме з початку 2023 року, хоча в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.12.2020 року,що вказує на те, що зміни в поведінці засудженого мають нетривалий характер та лише розпочалися. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що засуджений вже довів своє виправлення та цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 раніше судимий, але на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини.

Що стосується доводів засудженого про неналежне врахування судом першої інстанції даних про його особу, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції належним чином врахував всі дані та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду та вважає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці, задовільного реагування на заходи виховного впливу та добровільне виконання робіт в установі не може служити безумовною підставою для застосування до засудженого положень ст.81 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що за викладених обставин подання установи є передчасним, висновки суду першої інстанції є вмотивованими, тому на даний час достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ "Катеринівська ВК (№ 46)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2