справа № 208/4560/22
№ провадження 1-кп/208/223/23
ВИРОК

Іменем України

20 липня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000263 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.12.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 5, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 29.12.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин. 21.03.2022 року. Вирок суду набрав законної сили.

28.04.2022 року вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 29.12.2021 року прийнятий до виконання Заводським РВ філії ДУ «Центра пробації» у Дніпропетровській області.

04.05.2022 року ОСОБА_6 з`явився до Заводського РВ філії ДУ «Центра пробації» у Дніпропетровській області (далі орган пробації) та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Інспектор органу пробації попередив ОСОБА_6 під підпис про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт. 04.05.2022 року ОСОБА_6 отримав направлення до КП «Парки Кам`янського» для подальшого відбування покарання, у виді громадських робіт, згідно якого останній мав приступити до відбування покарання з 05.04.2022 року.

20, 21, 27 та 28 травня 2022 року, ОСОБА_6 маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт, будучи ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, діючи умисно, починаючи з вищезазначених дат, став ухилятися від відбування покарання та до громадських робіт не приступив, про причини неявки уповноважених осіб не повідомив.

29.07.2022 року ОСОБА_6 повторно попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та видано направлення для відбування покарання, згідно якого, останній зобов`язаний з`явитися до КП «Парки Кам`янського» 01.08.2022 року та приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт.

ОСОБА_6, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, 01.08.2021 року продовжив ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт, до КП «Парки Кам`янського» для відбування покарання у виді громадських робіт не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи належним чином проінформованим про порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт призначених йому за вироком суду та достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, порушуючи порядок і умови відбування покарання передбачений ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, починаючи з 05.05.2022 року умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді 1 року обмеження волі, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладеного в обвинуваченні, та пояснив наступне.

Він засуджений за вироком суду та йому призначено громадські роботи 80 годин. В зазначені в обвинуваченні дати він не приступив до виконання покарання так як у нього не склалося з графіком на його роботі. Про зазначені обставини орган пробації він не повідомляв. В подальшому громадські роботи відпрацював.

Вину свою визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному.

Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_4 дійсно вчинені кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 389 КК України, та він у цьому винний;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 20.07.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави. Порушень прав та свобод інших осіб, під час судового розгляду не встановлено.

Частиною 1 ст. 75 КК України встановлено, що якщо суд…при призначенні покарання у виді…позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частиною першою, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Перебіг іспитового строку починається з моменту оголошення вироку і не підлягає скороченню в заохочувальному порядку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 20.07.2023 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, 5, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1