КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 17.04.2023 вих. №17/0423/1/1-к.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні дані, які свідчать про наявність фактів і обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, проте, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 від 17 квітня 2023 року про вчинення кримінальних правопорушень працівниками Національного антикорупційного бюро України, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, викладені у ній факти, не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про що його повідомлено листом від 20.04.2023 за №31/1/1-31334вих.23, тому невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за такою заявою відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим відмовила у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6

_________________________________________

Справа №11-сс/824/3407/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та

необґрунтованою через її постановлення з істотним порушенням вимог КПК України, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах Українського народу, згідно зі ст. 5 Конституції України, і ОСОБА_6 , як потерпілого, та розпочати досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, скоєних директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , невстановленим керівником органу досудового розслідування НАБУ, а також невстановленим детективом (уповноваженою особою) НАБУ.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 17 квітня 2023 року ним подано до Офісу Генерального прокурора заяву-повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, яку зареєстровано за вхідним №80859-23 від 18 квітня 2023 року.

У вказаній заяві-повідомлені детально викладені обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема вона містить виклад фактичних обставин та ознак об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, вчинених директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , невстановленим керівником органу досудового розслідування НАБУ, а також невстановленим детективом (уповноваженою особою) НАБУ, а тому у прокурора Офісу Генерального прокурора була реальна можливість внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 відомості про злочини, в тому числі і короткий виклад обставин за ч. 5 ст. 214 КПК України.

Однак, незважаючи на це, 21 квітня 2023 року на електронну адресу він отримав лист №31/1/1-31334вих-23 за підписом прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , відповідно до якого відомості за заявою-повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, що є порушенням з боку уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора вимог ст. 214 КПК України та свідчить про бездіяльність з його боку, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Проте, згідно доводів апеляційної скарги, слідчий суддя не дослідив належним чином матеріали справи, не надав належної оцінки фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим неправильно встановив, що бездіяльність уповноваженої особи - прокурора Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 17 квітня 2023 року, відсутня.

При цьому, як зазначає апелянт, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя при розгляді скарги на бездіяльність слідчого не може винести іншого рішення, крім задоволення скарги та зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчий суддя на даній стадії провадження не має права оцінювати подану заяву про вчинене кримінальне правопорушення на предмет того, чи є вона обґрунтованою і чи містить достатню кількість доказів вчинення конкретного кримінального правопорушення, тобто не має права визначати обґрунтованість заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, на думку ОСОБА_6 , до необґрунтованості ухвали, що оскаржується, призвела неповнота розгляду слідчим суддею поданої скарги, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як-то істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, із порушенням норм процесуального права - ст.ст. 2, 11 КК України, ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ч.ч. 1, 4 ст. 304 КПК України, що із порушенням норм матеріального права - пп. 1 п. 2 Розділу І, пп. 2 п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, п. 2 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 08 лютого 2019 року № 100, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та що відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, з урахуванням п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, є підставою для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 17 квітня 2023 року, через поштову скриньку Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 було подано заяву про вчинення директором НАБУ ОСОБА_9 , невстановленим керівником органу досудового розслідування НАБУ та невстановленим детективом (уповноваженою особою) НАБУ кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, яку зареєстровано Офісом Генерального прокурора за вхідним №80859-23 від 18 квітня 2023 року.

У зв`язку з тим, що відомості по вказаній заяві ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, він звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою-повідомленням про кримінальні правопорушення.

За результатами судового розгляду цієї скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки визнає безпідставними доводи ОСОБА_6 про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження та суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень за вхідним №80859-23 від 18 квітня 2023 року вбачається, що підставою для такого звернення до Офісу Генерального прокурора є невнесення Національним антикорупційним бюро України відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14 квітня 2023 року за вих. №14/0423/1/1к про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Таким чином, на думку ОСОБА_6 , працівники Національного антикорупційного бюро України вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364, 367 КК України.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_6 за вхідним №80859-23 від 18 квітня 2023 року очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення працівниками Національного антикорупційного бюро України, а саме, як зазначає заявник, - директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , невстановленим керівником органу досудового розслідування НАБУ, а також невстановленим детективом (уповноваженою особою) НАБУ, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, і які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має.

Вказана заява фактично виражає незгоду ОСОБА_6 з тим, що за його заявою від 14 квітня 2023 року вих. №14/0423/1/1к не внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та є власним міркуванням заявника з приводу цих обставин, без будь-якого об`єктивного підґрунтя, адже жодних документів про результати розгляду його заяви уповноваженими особами Національного антикорупційного бюро України, а також - реалізації ним права на оскарження їх рішень, дій, бездіяльності в порядку ст. 303 КПК України, не надано.

В зв`язку з цим, заява ОСОБА_6 за вхідним №80859-23 від 18 квітня 2023 року за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінальних правопорушень, в розумінні ст. 214 КПК України, як дійшов такого висновку й прокурор, про що його повідомлено листом від 20.04.2023 за №31/1/1-31334вих.23, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це в ухвалі і слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва.

Доводи ОСОБА_6 щодо однобічності і неповноти розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, є безпідставними, оскільки з наданих суду матеріалів вбачається, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин справи та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, в тому числі і з урахуванням заяви ОСОБА_6 за вхідним №80859-23 від 18 квітня 2023 року, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень. При цьому зауважує, що всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до Офісу Генерального прокурора не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, посилання ОСОБА_6 на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є необґрунтованими.

Отже, оскільки висновки слідчого судді в ухвалі про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, тобто ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, то апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 17.04.2023 вих. №17/0423/1/1-к, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ____________________ __________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3