Справа № 404/984/23
Номер провадження 1-кп/404/51/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, не одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.10.2014 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград за ч.2 ст.125 КК України вид покарання штраф 1000 гривень,

- 27.04.2023 року вироком Кропивницького апеляційного суду за ст.116 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

22.12.2022 року близько 07:30 год., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні кафе «5 Хвилин», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Євгена Тельнова,1 побачив на столику мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» 9A 2/32 «GbGraniteGray», який належить потерпілому ОСОБА_8 . В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану, який був введений указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, та відповідно до змін, внесених Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб тобто, до 21 листопада 2022 року впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені потерпілим або сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, викрав зі столу мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» 9A 2/32 GbGraniteGray вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-23/743-ТВ від 26.01.2023 складає 3806 гривні 67 копійки.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд та таким чином завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 3806 гривень 67 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочину не визнав та пояснив, що 22.12.2022 року в кафе «5 хвилин» по вулиці Євгена Тельнова, 1 у м.Кропивницькому, близько 2 років він не заходив, оскільки не вживає алкогольні напої. Мобільний телефон він знайшов біля входу кафе, підняв його і вимкнув. Сім- карту він не виймав з телефону. Телефон він відніс додому і про нього не згадував кілька днів. Пізніше до нього в гості прийшов ОСОБА_9 , якому потрібні були гроші. Тоді він віддав йому телефон для продажу, на умовах, що ОСОБА_9 віддасть 300 грн. ОСОБА_9 продав мобільний телефон, який він знайшов. Також, зазначив, що колись в нього вкрали мобільний телефон і він вирішив залишити знайдений біля кафе телефон собі, а тому його вимкнув.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його вина у вчиненні злочину доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 22.12.2022 року приблизно о 07-00 год. разом з ОСОБА_10 прийшли після роботи в кафе «5 Хвилин» по вулиці Євгена Тельнова, 1 у м.Кропивницькому, де випили по кілька рюмок горілки та вийшли покурити. Свій мобільний телефон він залишив на столі в кафе. Коли він покурив та повернувся через пару хвилин на місце, то мобільного телефону вже не було. Потім він викликав поліцію. В кафе були ще кілька людей. Він одразу телефонував на свій мобільний телефон, але він був вимкнений;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що 22.12.2022 року вони разом з ОСОБА_6 закінчили робочий день і приїхали в район «Автовокзалу №2», де зайшли в кафе «5 хвилин» та замовили собі випити горілки. Коли вони випили горілки їм захотілося покурити, тому вони вийшли з кафе. Мобільний телефон ОСОБА_11 залишив на столі. Коли вони повернулись в кафе, то побачили, що мобільного телефону ніде не було. ОСОБА_6 намагався зателефонувати на свій номер, але він був вимкнений. Він зі свого мобільного телефону викликав поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких 26.12.2022 року близько 09 год. 00 хв. на «Автовокзалі №2», до нього підійшов ОСОБА_3 , який запропонував продати телефон. Він продав його за 1500 грн., 1200 грн. він віддав ОСОБА_3 , а він йому 300 грн. Після цього не бачились. Телефон продав чоловіку на ім`я « ОСОБА_12 ». ОСОБА_3 не повідомив йому, звідки в нього даний мобільний телефон;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно з якими він працює на «Автовокзалі №2», а саме займається продажем мобільних телефонів. 26.12.2022 року вранці він перебував на робочому місці, коли до нього прийшов ОСОБА_9 який повідомив, що знайшов мобільний телефон та хоче його продати. Він придбав телефон у ОСОБА_9 . За мобільний телефон він ОСОБА_9 передав 1500 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких вона знайома з обвинуваченим і його співмешканкою майже 10 років. 22.12.2022 року в кафе «5 хвилин», де вона працює, відпочивали двоє молодих хлопців. Вони вийшли покурити, повернулись в кафе і стверджували, що залишити телефон на столі. Телефон в кафе вони не залишали, всі речі брали з собою. В кафе, крім них і цих двох молодих людей більше нікого не було. ОСОБА_3 вона в той день в кафе не бачила. В подальшому потерпілий та його товариш викликали працівників поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , згідно з якими вона знайома з обвинуваченим більше 10 років. 23.12.2022 року вранці в кафе «5 хвилин» по вулиці Євгена Тельнова, 1 у м.Кропивницькому сиділи два хлопця. Один був в стані сильного алкогольного сп`яніння, інший ні. Вони замовили горілки грамів 200 і ходили курити. Вона з офіціанткою, яка також перебувала в той день в кафе говорили їм, щоб вони забирали свої речі, оскільки кафе знаходиться на вокзалі і може статися, що завгодно. В результаті один з хлопців загубив мобільний телефон. Стверджує, що в приміщенні в кафе, крім потерпілого та його товариша, нікого не було;

- рапортом ЄО № 53404 від 22.12.2022 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 повідомив про крадіжку мобільного телефону «Ксіомі 7-а» чорного кольору, який він залишив на столі в кафе «5 хвилин», що розташоване на території АС №2 за адресою: вул. Євгена Тельнова, 1, м. Кропивницький. (т.1 а.п.14);

- заявою потерпілого ОСОБА_6 від 22.12.2022 року про притягнення до відповідальності невідомої йому особи, яка близько 08:00 год. 22.12.2022 року зі столика кафе «5 хвилин» АС №2 за адресою вул. Тельнова, м. Кропивницький, викрала мобільний телефон «XiaomiRedmi 9a IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 » з чохлом чорного кольору (т.1 а.п.15);

- протоколом огляду місця події від 22.12.2022 року із фототаблицею, під час якого встановлено місце вчинення злочину та проведено огляд території кафе «5 хвилин» по вул. Євгена Тельнова, 1, у м. Кропивницькому (т.1 а.п.16-17);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 року, під час якого свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка надала йому для продажу мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9a» (т.1 а.п.26-28);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023 року, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_16 як чоловіка, який 26.12.2022 року близько 09:00 год. продав йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9a» (т.1 а.п.31-33);

- протоколом огляду місця події від 17.01.2023 року із фототаблицею, під час якого проведено огляд слідчої кімнати АДРЕСА_2 , під час якого виявлено мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9a» (т.1 а.п.46-51);

протоколом огляду предмету від 17.01.2023 року, яким оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A GraniteGray 2 Gb RAM 32 GB ROM? IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 », який визнано речовим доказом у справі (т1. а.п.58-60);

- протоколом огляду предмету від 17.01.2023 року, яким оглянуто картонну коробку від мобільного телефона «Xiaomi Redmi 9A GraniteGray 2 Gb RAM 32 GB ROM? IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 », яку визнано речовим доказом у справі (т1. а.п.61-63);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2023 року за участю свідка ОСОБА_16 із застосуванням відеозапису, який переглянуто в судовому засіданні, що відтворив обставини, під час яких ОСОБА_3 передав йому для продажу мобільний телефон «XiaomiRedmi 9A» (т.1 а.п.64-67);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 із застосуванням відеозапису, який переглянуто в судовому засіданні, який відтворив обставини, під час яких ОСОБА_3 передав для продажу мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A» (т.1 а.п.72-76);

- висновком експерта №СЕ-19/112-23/249-ТВ від 18.01.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість станом на 22.12.2022 року не представленого на експертизу, який був у використанні, мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A GraniteGray 2/32 Gb», що придбаний новим в кінці жовтня 2022 року, на момент крадіжки перебував у гарному технічно-справному стані, придатний для подальшого використання, викрадений без комплектуючих і документів, складає 3806,67 (три тисячі вісімсот шість грн.. 67 коп.) грн. (т.1 а.п.96-99);

- висновком експерта №СЕ-19/112-23/743-ТВ від 26.01.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість станом на 22.12.2022 року представленого на експертизу, що був у використанні, мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A GraniteGray 2/32 Gb», що придбаний новим в кінці жовтня 2022 року, на момент крадіжки перебував у гарному технічно-справному стані, придатний для подальшого використання, викрадений без комплектуючих і документів, складає 3806,67 (три тисячі вісімсот шість грн. 67 коп.) грн. (т.1 а.п.104-109);

Аналізуючи сукупність всіх досліджених у судовому засіданні доказів, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

При цьому суд враховує, що показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків щодо обставин вчинення кримінального правопорушення повністю узгоджуються із письмовими доказами, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановлені обставин вчинення кримінального правопорушення.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , що він не здійснював крадіжку мобільного телефону спростовуються показами самого потерпілого, свідків, письмовими доказами, які повністю узгоджуються між собою та іншими доказами.

Свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердили обставини, які викладені в обвинуваченні щодо фактичних обставин та суд оцінює їх критично, оскільки, як повідомили в судовому засіданні свідки вони знайомі з обвинуваченим ОСОБА_3 та його співмешканкою більше 10 років, тому суд розцінює їх стосунки як дружні, а їх показання спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 .

Неспроможними й такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону є доводи обвинуваченого та захисника про відсутність у нього умислу на викрадення мобільного телефону у потерпілого, оскільки в його діях вбачається привласнення майна як знахідки.

Положеннями ст. 337 ЦК, які регулюють цивільно-правові відносини з приводу знахідки, передбачено, що особа, яка знайшла річ, повинна негайно повідомити про знайдену річ особі, яка її загубила, а у разі якщо така особа або її місцезнаходження невідомі, то заявити про знахідку до Національної поліції або органів місцевого самоврядування.

Частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії.

Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.

Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Для визначення спрямованості умислу особи у момент заволодіння майном судовою практикою вироблені критерії, що дають можливість провести розмежування зазначених вище діянь, які знайшли своє відображення у відповідних рішеннях вищих судових інстанцій (постанова Верховного Суду України від 06.03.2014 року у справі 5-2кс14, постанова ККС Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 761/31918/14-к).

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контроль і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.

Так, під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 останній вказував, що витягнув сім-карту з мобільного телефону, і не намагався знайти власника мобільного телефону. В своїх поясненнях суду ОСОБА_3 стверджував, що вирішив забрати мобільний телефон собі і наміру повертати його не мав.

Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.

Із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 тимчасово втратив контроль над своїм майном; як тільки він виявив його відсутність, відразу повернувся туди, де його залишив. Ці та інші обставини справи переконують, що потерплий ОСОБА_6 забув своє майно у відомому йому місці, а не загубив його невідомо де; він спробував поновити контроль над майном і поновив би, якщо б обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив інкримінованих йому дій.

У випадку заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. Якщо привласнення майна відбулося в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі власником. У подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактичноне вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.

З урахуванням вищевказаних доказів, проаналізувавши їх в сукупності, суд не приймає до уваги версію обвинуваченого та захисту щодо відсутності умислу на здійснення таємного викрадення майна, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідків, які повністю узгоджуються між собою, доповнюють одне одного, тому суд вважає їх правдивими та достовірними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно із вимогами ст.ст.65, 66 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, також умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітньої особи, які випливають із досліджених документів, актів, які характеризують обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, зважаючи на наявні відомості про вчинені суспільно небезпечні діяння, суд вважає за можливе попередження вчинення нових злочинів та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Зважаючи на те, що вироком Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2023 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, вчинене до постановлення попереднього вироку, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_3 із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Також, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України до строку призначеного покарання зараховується покарання, яке частково відбуте обвинуваченим за вироком Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2023 року.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, обвинувачений утримується під вартою і відбуває покарання, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою. Відтак, суд вважає, що наявні підстави до застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2023 року, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До строку призначеного покарання у виді позбавлення волі зарахувати покарання, яке частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2023 року, обраховуючи ОСОБА_3 строк відбування покарання з 27.04.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 2076 грн. 58 коп.

Речові докази: картонна коробка від мобільного телефону та мобільний телефон «Xiaomi Redmi» 9A 2/32 «GbGraniteGray» - залишити потерпілому

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1