Справа № 344/3686/22
Провадження № 1-кп/344/415/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

розглянувши під час судового засідання матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворохта Надвірнянськоьго району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з 17 березня 2022 року знаходиться вищевказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 , маючи достатній рівень професійних знань в галузі медицини, зокрема отоларингології, багаторічний досвід в цій галузі і необхідний рівень практичних знань, він в 1983 році закінчив повний курс Івано-Франківського медичного інституту (на даний час ІваноФранківський національний медичний університет) по спеціальності «лікувальна справа» і рішенням Державної екзаменаційної комісії від 23.06.1983 року йому присвоєна кваліфікація «лікаря лікувальника (диплом серії НОМЕР_2 від 23.06.1983 року, реєстраційний №275).

З 03.08.1983 по 30.06.1984 року навчався в інтернатурі Івано-Франківського національного медичного університету і проходив її в Луцькій обласній лікарні і рішенням випускної екзаменаційної комісії від 27.06.1984 року (протокол №11) ОСОБА_7 була присвоєна кваліфікація лікаря отоларинголога (№663/84-В від 22.06.1984 року).

В період часу з 26.05.2003 по 05.03.2018 року неодноразово проходив передатестаційну підготовку і тематичне удосконалення, як форми підвищення і удосконалення професійних знань і навичок (останній раз з 02.02.2018 по 05.03.2018 року в Івано-Франківському медичному університеті).

Наказом Івано-Франківського головного управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації від 05.12.2008 року № 463-к йому присвоєна кваліфікаційна категорія за спеціальністю «отоларингологія».

Виконання професійних обов`язків лікаря отоларинголога з 08.10.1996 по 07.05.2021 року тільки в одній медичній установі (на даний час КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», що свідчить про достатній рівень професійних знань в галузі медицини, зокрема отоларингології, багаторічний досвід лікувальної роботи і необхідний рівень практичних знань.

В той же час, перебуваючи на посаді лікаря отоларинголога відділення хірургії голови та шиї КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», яка відповідно до ст.3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (в частині понять і термінів, що вживаються в законодавстві про охорону здоров`я) є закладом охорони здоров`я, основним завданням якого є забезпечення медичного обслуговування населення (Наказ № 150/1 від 08.10.1996), так і одночасно виконуючи в період з 16.03.2020 по 29.03.2020 року обов`язки завідувача відділення (Наказ №43-к від 03.03.2020) надаючи медичну допомогу діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і паталогічними станами (ст.3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»).

Так, в період часу з 19.02.2020 по 25.02.2020 року пацієнтка ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні мікрохірургії ЛОР органів КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» з приводу «гострого правобічного гаймориту» (МКХ-10 J010) (Медична карта стаціонарного хворого №2304/20).

09.03.2020 року в 13 год 10 хв ОСОБА_8 в ургентному порядку знову звернулась за медичною допомогою у вказаний вище медичний заклад, де була оглянута ЛОР лікарем ОСОБА_11 за результатами якого було встановлено діагноз «гострий риносинусит» та після проведення RtgДПН діагноз був уточнений на «гострий гемісинусит справа», що вбачається з догоспітального клінічного протоколу №2925 від 09.03.2020.

В той же день ОСОБА_8 була оглянута сумісно із завідуючим відділення і по їх результатах був встановлений діагноз «гострий правобічний гемісинусит» і призначено лікування.

10.03.2020 року, в період часу з 10 до 10:30 год ОСОБА_8 була прооперована трепанопункція правої верхньо-щелепної пазухи (код ВВД 7.16 Тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг) та хірургічних операції (у ред. Наказу МОЗ України від 28.03.2019 року №688).

Через декілька днів хворій ОСОБА_8 було повторно проведено аналогічну операцію на підставі рентгенологічного огляду за №2506 від 12.03.2020 року записи щодо якої є в медичній карті за 13.03.2020 року.

16.03.2020 року ОСОБА_8 була оглянута лікуючим лікарем ОСОБА_11 і виконуючим обов`язки завідувача відділення ОСОБА_7 , яка під час огляду висловлювала скарги на біль в ділянці правої лобної пазухи.

16.03.2020 року ОСОБА_8 була проведена КТДПН для уточнення діагнозу (КТ №0180 від 16.03.2020).

18.03.2020 року враховуючи дані комп`ютерної томографії голови ОСОБА_8 від 16.03.2020 року, наявності у хворої скарг, анамнезу і даних додаткових методів обстеження, лікуючим лікарем ОСОБА_11 було прийнято рішення про необхідність проведення оперативного лікування операції фронтотомія справа, оскільки консервативне лікування не дало позитивних результатів.

Рішення про проведення вказаної операції 18.03.2020 року було узгоджене з виконуючим обов`язки завідувача відділення лікарем отоларингологом ОСОБА_7 , який мав безпосередньо проводити оперативне втручання, оскільки виконував на той час обов`язки завідуючого відділення, мав необхідну лікарську категорію і необхідний досвід подібних оперативних втручань. Лікуючий лікар ОСОБА_11 мала йому асистувати.

ОСОБА_7 порушив пункт «а» частини 1 статті 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-ХІІ від 19.11.1992 року (в редакції статті на час проведення ним оперативного втручання), який зобов`язував медичного працівника сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, п.1.4 Розділу І «Загальні положення» Посадової інструкції лікаря отоларинголога відділення мікрохірургії ЛОР органів, затвердженої директором КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» № 303 від 23.10.2014 року (далі Посадова інструкція лікаря), з якою ОСОБА_7 був ознайомлений 23.10.2014 року, про що свідчить його підпис, згідно якого «лікар отоларинголог керується в своїй роботі законами України, наказами вищестоящих органів охорони здоров`я, статутом і наказами КНП ЦМКЛ та іншими регламентуючими документами; п.1.6 Розділу І «Загальні положення» Посадової інструкції про те, що він у своїй роботі керується положеннями законодавства України про охорону здоров`я, Кодексу законів про працю України та нормативно правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я, наказами МОЗ, правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказами директора КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», та даною посадовою інструкцією; п.4.4 Розділу IV «Відповідальність» Посадової інструкції, згідно якого лікар отоларинголог відділення мікрохірургії ЛОР органів несе відповідальність за порушення стандартів лікувально-діагностичного процесу, методики обстеження та лікування; а також в порушення Посадової інструкції завідувача відділення мікрохірургії ЛОР органів, затвердженої 23.10.2014 року (далі Посадова інструкція завідувача відділення), затвердженої директором КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» № 302 від 23.10.2014 року (далі Посадова завідувача відділення), вимог якої ОСОБА_7 повинен був дотримуватись на час виконання ним обов`язків завідувача відділення згідно наказу в.о. директора КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» № 43-к від 03.03.2020 року, зокрема в порушення п.1.6 Розділу 1 «Загальні положення» Посадової інструкції завідувача відділення мікрохірургії ЛОР органів, затвердженої 23.10.2014 року (далі Посадова інструкція завідувача відділення), згідно якого завідувач відділення у своїй роботі керується чинним законодавством України, даною посадовою інструкцією, наказами та інструкціями органів охорони здоров`я, наказами та інструкціями органів охорони здоров`я, наказами та дорученнями головного лікаря КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», правилами внутрішнього трудового розпорядку; п.2.3 Розділу 2 «Завдання та обов`язки» Посадової інструкції завідувача відділення, згідно якого «забезпечує надання якісної медичної допомоги: обстеження і лікування хворих у відділенні згідно стандартів якості лікувальнодіагностичного процесу і несе персональну відповідальність за повноту його дотримання у відділенні; п.2.4 Розділу 2, згідно якого застосовує сучасні методи діагностики, диференційної діагностики та лікування хворих в межах своєї спеціалізації та згідно п.4.1 Розділу 4 «Відповідальність» несе відповідальність за належну якість обстеження, лікування та утримання хворих, всі випадки несвоєчасної, неправильної чи недостатньої діагностики, а також лікування хворих у відділенні у невідповідності до встановлених стандартів лікувальнодіагностичного процесу та неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки при наданні медичної допомоги ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_7 в період підготовки до операції (передопераційний період) і під час хірургічного втручання не дотримався вимог, чинних станом на 24.03.2020 клінічних протоколів медичної допомоги за спеціальністю «отоларингологія», затверджених Наказом МОЗ України, а саме: Протоколу надання медичної допомоги хворим з хронічним синуситом, затвердженого Наказом МОЗ України від 24.03.2009 №181 «Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «отоларингологія» в тих його частинах, які відносяться до розділу «Хірургічне лікування хронічного синуситу та його ускладнених форм. Показання для хірургічного лікування», з якого видно, що при відсутності ефекту від консервативного лікування протягом 7 10 днів або погіршені стану пацієнта, наявності або підозрі на наявність ускладнення синуситу (орбітального, внутрішньочерепного та інших) виконується хірургічне втручання на відповідному синусі або синусах при полісинуситах. При відсутності ефект від консервативного лікування хронічного фронтиту виконується трепанопункція (пункція) лобного синусу через його передню (нижню) стінку з введенням дренажної трубки та промиванням розчинами антисептиків та введенням антибіотиків відповідно чутливості мікрофлори. В залежності від вираженості запального процесу виконуються: ендоскопічні втручання на біля носових синусах (ендоназальна ендоскопічна етмоїдотомія, гайморотомія, фронтотомія, сфенотомія) з одночасною корекцією внутрішньо носових структур, які можуть зашкоджувати повноцінній вентиляції пазухи (септопластика, резекція латеральних відділів середньої носової раковини, підслизова вазотомія нижніх носових раковин, аденотомія); радикальні втручання на синусах (гайморотомоія за Калдвелл Люком, зовнішня фронтоетмоїдальна трепанація з формуванням лобно носового спів устя, сфенотомія). Ендоназальні мікрохірургічні втручання дозволяють з мінімальною травматичністю відновити вентиляційну дренажну функції природних вивідних отворів пазух, а також розділів «Перелік і обсяг медичних послуг додаткового асортимент» щодо виконання оптичної ендоскопії порожнини носа, комп`ютерної томографії, МРТ біля носових пазух і Уніфікованого клінічного протоколу первинної, вторинної допомоги «гострий риносинусит», затв. Наказом МОЗ України 11.02.2016 року №85, а саме Розділу 4.4. «Лікування», п.4.4.3 «Хірургічне лікування», в якому сказано, що «Наявність у пацієнта ускладнень ГРС є показником до проведення хірургічних втручань, таких як дренуючі функціональні ендоскопічні втручання на при носових пазухах, трепанопункція лобної пазухи, гайморофронтоетмоїдосфенотомія», в частині дотримання вироблених медичною наукою і лікувальною практикою критеріїв вибору конкретного виду операційного втручання у внутрішні органи пацієнта з лікувальною метою і методику, як систему і послідовність визначених способів і прийомів застосування при її виконанні та Локального протоколу медичної допомоги пацієнтам з гострим фронтитом (шифр за МКХ 10: J.01.1), затв. Директором КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», а саме пунктів 5 та 6 «Інструментальні методи обстеженні», «Додаткові методи обстеження» в частині належного вивчення анатомічної будови фронтальної пазухи пацієнтки ОСОБА_8 , без проведення відповідної передопераційної підготовки, не маючи в своєму розпорядженні рентгенівських знімків необхідного виду, в необхідній кількості і належної якості, що позбавило його можливості вивчити будову фронтальної пазухи ОСОБА_8 , і врахувати її особливості, і в зв`язку з цим зробити правильний вибір вірного місця прикладення сили для вскриття лобної пазухи і ступінь інтенсивності прикладених для цього зусиль, в період часу з 12 год 00 хв до 12 год 40 хв, 18.03.2020 року в операційній кімнаті медичної установи КНП ««Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», що розташована по вул. Мазепи, 114 в м. ІваноФранківську, ОСОБА_7 в якості хірурга надаючи медичну допомогу ОСОБА_8 фізичній особі, яка звернулася за медичною допомогою і якій така допомога надається (ст.3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»), неналежно виконав свої професійні обов`язки в результаті недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для останньої, здійснивши операцію «фронтотомія справа», яка відповідно до Тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг) та хірургічних операцій (в ред. Наказу МОЗ України №688 від 28.03.2019) має код В.ВД 7.22, в ході якої своїми діями ушкодив задню стінку лобної пазухи, спричинивши її пошкодження у вигляді дірчастого перелому діаметром приблизно 0,5 см, оболонок та тканини головного мозку за ходом раневого каналу.

Вказані травми сформувалися від послідовної дії подовженого напрямку, діаметр (розмір) січення якого був не більше ніж 0,4 0,5 см.

Дефект зовнішньої (передньої) пластинки лобної пазухи) відповідає протоколу проведення оперативного втручання «фронтотомія».

Між наявним кістковим дефектом (дірчастим переломом) задньої (внутрішньої) стінки лобної пазухи праворуч, який виник у потерпілої ОСОБА_8 в ході проведеного ОСОБА_7 оперативного втручання 18.03.2020 та супроводжувався ушкодженням оболонок головного мозку й тканини головного мозку в його правій лобній частині, а в подальшому ускладнився розвитком у ОСОБА_8 набряку головного мозку, є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

У результаті дій ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_8 отримала перелом внутрішньої стінки лобної пазухи, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки до життя.

Окрім того, після проведеного 18.03.2020 оперативного втручання ОСОБА_7 не дотримуючись положень розділу «критерії ефективності лікування» Протоколу надання медичної допомоги хворим з хронічним синусом, затв. Наказом МОЗ України від 29.03.2009 №181, не проводив оцінки результатів лікування потерпілої ОСОБА_8 , що призвело до передчасного припинення її перебування в стаціонарі медичного закладу в умовах цілодобового спостереження, що забезпечувало вчасне виявлення, настання ускладнень від її лікування і хірургічного втручання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання, у якому просить закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України у зв`язку з тим, що строк притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України закінчився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 клопотання захисника підтримав, просив закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності. Вказав, що у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення винним себе не вважає.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник потерпілого вказав, що підстав для заперечення щодо поданого клопотання не має.

Потерпіла поклалася на розсуд суду.

Представник цивільного позивача не заперечила щодо задоволення клопотання.

Суд, вислухавши клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , заслухавши думку прокурора,потерпілої та її представника, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2,4 ст. 49 КК).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті284,288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, по подіях 18 24 березня 2020 року.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п"ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч. 2ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене,перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 вчинено 18.03.2020-24.03.2020 рр. Отже, після вчинення зазначеного кримінального правопорушення до дати вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності минуло три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0001175 від 29.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, підлягає закриттю.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні до ОСОБА_7 та КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради», без розгляду.

Щодо вирішення процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 1 статті 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Згідно положень п. 13 ч. 1 статті 368, п. п. 1, 2 ч. 4 статті 374 КПК питання щодо процесуальних витрат вирішується судом при ухваленні вироку.

Кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості стягнення судових витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито, тому всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, покладаються на державу.

З огляду на те, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 15 585 грн. 08 коп. віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.128, 284, 288, 369-372 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001175 від 29.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 140 КК України, - закрити.

Цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій ОСОБА_8 право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 15 585 грн. 08 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 травня 2023 року.

Суддя ОСОБА_12