Справа № 991/493/22
Провадження 1-кп/991/2/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

захисників обвинуваченої

ОСОБА_8 : адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 про відвід судді у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 24 березня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Домантове, Золотоніського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_7 заявила відвід судді ОСОБА_1 , мотивований спільною роботою в минулому на факультеті соціології і права Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" (нині - КПІ імені Ігоря Сікорського), де адвокат у період до 2003 р. працювала в деканаті, а суддя - викладачем кафедри, на фоні чого в них виникали конфлікти. Вважала, що це відбивається в упередженому ставленні судді до її клієнта ОСОБА_6 , зокрема, в занадто частому призначені справи, а також в необґрунтованому приводі обвинуваченого.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заяву про відвід підтримала, зазначила також, що в той же період була студенткою на тому ж факультеті, де вони із суддею ОСОБА_1 на той час спільно працювали, і складала іспити та заліки судді ОСОБА_1 , який тоді був викладачем. Щодо суті конфлікту усно повідомила, що конфлікти могли мати місце неодноразово через звітування викладачів декану, функції секретаря якого вона деякий час виконувала. Щодо причин, чому не заявила відводу раніше, повідомила, що не могла згадати, де раніше бачила суддю, і лише нині згадала.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 заявлений відвід підтримали. Прокурор проти задоволення відводу заперечував, вважаючи його необґрунтованим.

Суд уважає заявлений захисником ОСОБА_7 відвід очевидним зловживанням її правом на відвід, спрямованим на затягування кримінального провадження, оскільки захисник бере участь у справі понад 2 роки, в той час як обставини, на які посилається в заяві, існували понад 10 років тому; при цьому відвід був заявлений лише тоді, коли судом досліджено всі докази сторони обвинувачення, і суду до стадії доповнень і дебатів залишилося лише провести допит обвинувачених, якщо вони не відмовляться надавати показання. Також про зловживання свідчить наведення в письмовій заяві про відвід лише частини інформації, якою заявник обґрунтовує відвід - про факт спільної роботи із суддею ОСОБА_1 , і доповнення захисником в усних поясненнях, що в той же період, поряд зі спільною роботою, вона була студенткою на тому ж факультеті та складала іспити та заліки судді ОСОБА_1 .

Водночас, оскільки захисник не заявляла відводів раніше, суд уважає за необхідне розглянути його по суті.

Суддя ОСОБА_1 надав на засіданні суду пояснення щодо заявленого відводу, повідомив, що в період з 2008 по червень 2013 р. працював на тому ж факультеті на викладацьких посадах за сумісництвом протягом навчального року. Деканат, де (згідно з наданими документами) працювала тоді адвокат ОСОБА_7 , і робоче місце його (судді ОСОБА_1 ) як викладача, були розташовані в різних будівлях. Пізніше з вересня 2013 р. до 2019 р. суддя працював там на посадах доцента, професора, завідувача кафедри за постійним місцем роботи. Про факт, що адвокат ОСОБА_7 також працювала на факультеті, суддя не пам`ятає, отримав відомості про це, лише дізнавшись про наявність відводу. Не пам`ятає також і про те, що захисник ОСОБА_7 була його студенткою; з огляду на значну кількість студентів протягом викладацької діяльності (понад 15 років), пам`ятає не всіх студентів. Про факт конфліктних відносин не пам`ятає, а якщо вони й були, то мали лише службовий характер, а тому вважає, що зі спливом 10 років жодні колишні службові відносини не можуть мати такого значення, щоби створити упередженість судді в конкретній справі, в якій колишній колега представляє одну зі сторін.

Щодо спільної роботи захисника із суддею ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що адвокат працювала спільно з суддею на одному факультеті в навчальному закладі з 01 грудня 2008 р. по 28 лютого 2013 р., тобто понад 10 років тому, та згідно з її поясненнями приблизно в цей же період була студенткою на цьому ж факультеті. Суду не надано жодних доказів, що ці відносини були за межами професійних. Суддя і адвокат - основні професії судових юристів. Професійні відносини між судовими юристами, як правило, не можуть самі по собі створювати упередженість в професійних юристів та впливати на вирішення інших судових справ. Факт навчання юриста, що став адвокатом або прокурором, в судді, який був викладачем (як і навпаки, факт навчання юриста, що став суддею в особи, що є адвокатом), сам по собі також не створює підстав для відводу.

Суд критично оцінює повідомлення про наявність під час спільної роботи судді та адвоката конфліктів у минулому. Адже, по-перше, захисником не наведено в заяві конкретної інформації про конкретний конфлікт; усна інформація про конфлікт на фоні звітування викладачів декану описує звичайну робочу ситуацію. Професійна діяльність природно передбачає періодичне виникнення і вирішення виробничих конфліктів. Щодо інтенсивності конфлікту, що потенційно мав місце, суд виходить із такого. Якщо захисник не згадала про конфлікт, який, за її повідомленням, мав місце понад 10 років тому, протягом участі в справі понад 2 років, цей конфлікт не був і не міг бути таким, що може створити упередженість судді. Суд ураховує пояснення судді ОСОБА_1 , який повідомив, що жодних конфліктів не пригадує. Якщо ж адвокат знала, але не повідомила про підстави для відводу своєчасно, приховавши їх, відвід також не підлягає задоволенню, оскільки явно спрямований на затягування кримінального провадження.

Отже, попередня спільна робота адвоката ОСОБА_7 та судді ОСОБА_1 на одному факультеті навчального закладу понад 10 років тому та факт навчання адвоката в судді на цьому ж факультеті в цей же період - не є підставами для відводу.

Суд наголошує, що йдеться про попередні професійні відносини юристів, а не про відносини судового юриста з непрофесійним учасником, наприклад, обвинуваченим. Щодо професійних юристів презюмується, що вони здатні відділяти процесуальні відносини в конкретній справі від інших професійних відносин, у тому числі, які мали місце в минулому. Інакше адвокати і судді, після завершення розглядом однієї справи, ніколи б не мали шансу зустрітися знову в інших справах. Водночас наприклад, ця колегія суду розглядає принаймні ще 2 справи, де бере участь адвокат ОСОБА_7 і де вона про відвід не заявляла

Щодо доводів захисника та аналогічних доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про упередженість судді в тому, що він занадто часто призначає справу до розгляду, суд ураховує, що за період з червня по вересень 2023 р. наразі призначено 8 судових засідань (05.06.2023, 15.06.2023, 10.07.2023, 19.07.2023, 02.08.2023, 10.08.2023, 21.09.2023, 03.10.2023 р.), тобто у середньому 2,5 засідань на місяць. Усі ці дати узгоджувалися судом із професійними учасниками - адвокатами та прокурором, суд урахував перебування їх у відпустках у літній період. Водночас усі засідання в цей період були відкладені, через неявку одного з учасників, явка яких є обов`язковою. Обов`язком суду є розгляд справи в розумний строк, адже неодноразове відкладення впливає на права іншої обвинуваченої в цій справі - ОСОБА_8 та права учасників інших кримінальних проваджень.

Доводи захисника ОСОБА_11 щодо упередженості судді в тому, що суд ухвалював необґрунтовані рішення про привід обвинуваченого ОСОБА_6 та інші процесуальні рішення, що вважає незаконними, зводяться по суті до незгоди з колегіальними рішеннями, що не підлягають окремому оскарженню, заперечення проти них можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве судове рішення в справі. Незгода з судовим рішенням не є підставою для відводу судді.

Не наведено в заяві й інших доводів, що свідчили би про упередженість судді ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 75, 81, 110, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 24 березня 2015 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали суду буде проголошено 26 вересня 2023 року о 16 годині 45 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3