Справа № 570/1277/23
номер провадження 1-в/570/161/2023
У Х В А Л А

іменем України

18 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.06.2019 року Ратнівським районний судом Волинської області за ст. 286 ч. 2 КК України на строк 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки з іспитовим строком на 3 роки. 26.03.2021 року Львівським апеляційним судом вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 12.06.2019 року скасовано в частині призначеного покарання. Призначено покарання за ст. 286 ч. 2 КК України на строк 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки,

в с т а н о в и в:

Відповідно до клопотання засуджений набув право на заміну покарання більш м`яким з причини відбуття більше чим 1/3 частини строку покарання. У клопотанні зазначено, що під час відбування покарання в державній установі "Городоцький виправний центр (№131)" засуджений вимог режиму не порушував, має лише заохочення, стягнень не має. Вказано, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримала та просить замінити засудженому покарання більш м`яким.

Представник Городоцького виправного центру подав заяву, у якій просить розглянути клопотання без його участі.

Засуджений подав до суду заяву, в якій просить клопотання задоволити, а справу розглянути без його участі.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки, хоча засуджений і стримувався від порушень встановленого порядку відбування покарання, однак наявність лише двох заохочень не може свідчити що засуджений довів своє виправлення, крім того строк невідбутого покарання становить більше двох років.

Дослідивши матеріали контролю за поведінкою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника в інтересах засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт не підлягає до задоволення.

Так, згідно положень ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Єдиною і достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється поведінка засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, та й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Відповідно, суд вважає, що для позитивного вирішення питання щодо застосування положень ст. 82 КК України, яка є пільгою для засудженого, який має її отримати, в діях засудженого повинна бути системність та стабільність в отриманні заохочень, так як просто відбування покарання без отримання стягнень, є не правом, а обов`язком засудженого.

Причому, отримані заохочення повинні бути не лише за сумлінне ставлення до праці, а й за зразкову поведінку в установі виконання покарань.

Отже, суд відноситься критично до висновку комісії установи, щодо тієї обставини, що засуджений за час відбування покарання має позитивну характеристику за місцем відбування покарання, та став на шлях виправлення та перевиховання та заслуговує на пільгу, яка передбачена ст. 82 КК України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, засуджений має лише два заохочення, що свідчить про те, що в діях засудженого відсутня системність отримання заохочень.

Крім того, в матеріалах справи відсутній гарантійний лист керівника підприємства, яке зобов`язується працевлаштувати засудженого і відраховувати в дохід держави 20 % заробітку.

Таким чином, підстави для заміни покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого, передбачені ч.3 ст.82 КК України, не доведені, а клопотання захисника про заміну покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст.537, 539, 369, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1