печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

установив:

20.04.2023 р. старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціальній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби щодо ОСОБА_5 , посилаючись на те, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 р. за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 189 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 255, ч.ч. 1, 2 ст. 127, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 189, ч.ч. 1,2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 365 КК України.

У клопотанні зазначено, що 14.04.2023 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), ч. 4 ст. 189 КК України. Останній підозрюється в участі у злочинній організації та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією; вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинене організованою групою.

У клопотанні зазначено, що протягом 2016 р., більш точної дати не встановлено, службовими особами Державної установи «Бердянська випрана колонія № 77» (далі - ДУ «Бердянська випрана колонія № 77») з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію, основним завданням якої стало отримання неправомірної вигоди для її учасників шляхом вимагання та отримання грошових коштів від засуджених осіб, які відбувають покарання у вказаній державній установі виконання покарань. Дана злочинна організація, до складу якої увійшли невстановлені на теперішній час працівники ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», характеризувалась наступним чином: попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів; чіткою ієрархією; стабільністю і згуртованістю свого складу; розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із катуванням засуджених та вимаганням у них і їх родичів грошових коштів; об`єднаністю злочинів єдиним планом з розподілом функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети; обізнаністю усіх учасників групи з планом злочинних дій; наявністю загальновизнаних правил поведінки; домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час; розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками; приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

За загальним планом отримання неправомірної вигоди здійснювалося наступним чином. На першочерговому етапі реалізації злочинного плану учасники злочинної організації із числа службових осіб установи, виконуючи відведені їм функції та ролі, проводили приймання засуджених осіб, які прибували до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та, виходячи за межі наданих їм повноважень, застосовували до них надмірну фізичну силу або дії психологічного тиску з метою зломлення їх волі та примусу надалі беззаперечно виконувати всі вказівки адміністрації установи.

Так, під час приймання засуджених із спеціалізованого автотранспорту, яким останні були доставлені на територію ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» для подальшого відбування покарання, учасники злочинної організації із числа службових осіб цієї установити до кожного із засуджених застосовували фізичну силу, наносячи їм удари руками, ногами, гумовими кийками у різні частини тіла, що також супроводжувалося образливими та принижуючими висловлюваннями. Після цього зазначені особи кожного із засуджених, застосовуючи до них больові прийоми із заломленням рук за спину, відводили в сторону від загального місця збору, де пропонували взяти до рук віника і підмести підлогу. За прийнятими у кримінальній субкультурі серед засуджених осіб неформальними правилами та звичаями засуджені не повинні співпрацювати із структурами будь-якої влади, а засуджений, який погодився підмітати підлогу, таким чином виявляє свою згоду на співпрацю із адміністрацією колонії. Знаючи про ці злочинні звичаї, учасники злочинної організації із числа службових осіб ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», застосовуючи фізичне насильство, змушували засуджених виконувати їх вимоги, а саме декілька разів підмести підлогу врученим віником, щоб надалі шантажувати цих засуджених, погрожуючи розповсюдженням інформації про їх співпрацю із адміністрацією установи. До засуджених, які добровільно відмовлялися виконати такі вимоги, учасники злочинної організації із числа службових осіб установи застосовували різноманітні види катувань, як, зокрема, нанесення ударів руками та ногами в різні частини тіла, нанесення ударів гумовими кийками, руками і ногами по тілу засудженого, замотаного в матрац, больове викручування рук за спиною, доведення до стану удушення шляхом затискання обличчя особи в мокрий матрац, тощо. Не витримуючи фізичної болі під час застосування такого різновиду катувань або під страхом їх застосування, засуджені особи погоджувалися виконувати вимоги адміністрації колонії. Окрім того, після проведення відповідних процедур приймання засуджених, учасники злочинної організації із числа службових осіб установи за допомогою старших днювальних та днювальних, для психологічного тиску та збільшення ефекту пригнічення волі особи застосовували до засуджених принизливі процедури. За вказівкою одного із учасників злочинної організації засуджений мав ганчіркою помити унітаз у приміщенні вбиральні. Весь цей процес миття унітазу оперативний працівник знімав на відеокамеру, погрожуючи розповсюдити відзняте відео через мережу Інтернет та серед інших засуджених, усвідомлюючи, що за злочинними звичаями такий засуджений буде віднесений до однієї із найнижчих каст кримінальної субкультури - так званих «всіма відторгнутих осіб» або «опущених», що може вплинути на спосіб та умови відбування ним покарання у цій чи іншій колонії. Засуджені, які відмовлялися виконати такі дії, піддавалися вищевказаним аналогічним видам катувань і, не витримуючи їх проведення, змушені були виконати вказівку щодо миття унітазу.

Всі вищеописані протиправні дії як фізичних, так і психологічних видів катувань були застосовані учасники злочинної організації із числа службових осіб ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» до засуджених з метою послабити або взагалі придушити волю людини, змусити її через відчуття постійного страху застосування фізичного насильства або психологічного приниження беззаперечно виконувати будь-які вказівки як працівників адміністрації установи, так і засуджених, призначених старшим днювальним та днювальними окремих відділень установи, які входили до злочинної організації та діяли спільно за попередньою змовою для досягнення загальної злочинної мети. Надалі засуджені, які прибули для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», поміщувалися до дільниці карантину і розподілу, на якому перебували строком не менше 14 днів, а потім переводилися до конкретно визначеного керівництвом колонії відділення. На цій стадії злочинного плану, про який заздалегідь були обізнані та виконували всі учасники злочинної організації, залучалися інші відібрані засуджені, які погодилися співпрацювати із адміністрацією колонії та відповідними наказами керівника установи були призначені старшими днювальними або днювальними. За вказівкою керівників злочинної організації старші днювальні і днювальні щоденно, систематично застосовували до інших засуджених різні види фізичних та психологічних катувань. Зокрема, старші днювальні і днювальні, які входили до складу злочинної організації, застосовували до інших засуджених, окрім загальних ударів руками і ногами в різні частини тіла, витончені види катувань, що супроводжувалися сильним больовим синдромом та як правило не залишали видимих тілесних ушкоджень. До таких видів катувань відносилися нанесення ударів пластиковою або дерев`яною палицею по стопах, внаслідок чого подальше ходіння особи було болісним та ускладненим, нанесення ударів кулаком в область хребців шиї, від яких потерпіла особа на мить втрачала координацію або взагалі свідомість (так звана «черепаха»), болісне викручування рук за спиною, що супроводжувалося укладеним процесом дихання (так звана «ластівка» або «заплив»), нанесення численних ударів палицею по сідничній області, відбивання фаланги пальців рук пластиковою або дерев`яною палицею, нанесення під нігті грибкових інфекцій забрудненою швейною голкою, зв`язування або іммобілізація особи на тривалий час, довготривале стояння в одному положенні протягом декількох годин, присідання понад 500 і більше раз, безпідставне миття підлоги протягом цілого світлового дня, тривала заборона ходіння до туалету для справляння людських потреб та інші. На будь-які скарги засуджених щодо застосування старшими днювальним або днювальними вищевказаних видів катувань адміністрація ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» не реагувала, приховуючи факти вчинення злочинів на території установи та забезпечуючи ухилення від відповідальності винних осіб. Зламавши або послабивши такими катуванням волю особи, днювальні та старші днювальні в рішучій формі пропонували їй за певну грошову суму уникнути таких катувань. Після того як засуджений погоджувався на їх вимоги, старші днювальні та днювальні надавали йому можливість зателефонувати своїм рідним та попрохати перерахувати на конкретно визначені банківські картки необхідну суму грошових коштів або здійснювати таке перерахування щомісячно. Банківські картки, на які надходили кошти, належали як правило рідним днювальних і старших днювальних, які надалі, не будучи обізнані із їх злочинними намірами, знімали ці кошти та готівкою передавали у посилках до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77». Для вчинення вищеописаних злочинних дій протягом різного періоду часу у 2016-2020 рр. залучили як учасників злочинної організації засуджених ОСОБА_8 - старшого днювального відділення № 1, ОСОБА_9 - старшого днювального відділення № 2, ОСОБА_11 - старшого днювального відділення № 3, ОСОБА_5 - старшого днювального відділення № 4, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 - старших днювальних дільниці карантину і розподілу. Всі вищевказані засуджені надали згоду на участь у злочинній організації і умисно за вказівкою її керівників вчиняли злочинні дії щодо інших засуджених, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які вони здійснювали для досягнення корисливих інтересів інших учасників злочинної організації.

Так, надавши свою згоду на участь у злочинній організації ОСОБА_5 , який відбував покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» з 28.05.2013 р. по 03.04.2019 р., відповідно до відведеної йому ролі виконавця злочинних дій виконував наступні дії: визнавав і дотримувався визначених керівництвом злочинної організації правил поведінки її учасників та забезпечував їх дотримання іншими учасниками злочинної організації, на яких він мав вплив; виконував вказівки керівників злочинної організації, спрямовані на реалізацію злочинного плану та досягнення його мети; за попередньою згодою із іншими учасниками злочинної організації застосовував фізичне і психологічне насильство, здійснював вплив на засуджених осіб, які прибували для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», з метою зломлення їх волі та примусу беззаперечно виконувати вказівки адміністрації колонії, старших днювальних і днювальних, у тому числі явно протиправного характеру; одноособово або за участі інших учасників злочинної організації застосовував до засуджених осіб різного роду види катувань шляхом умисного заподіяння фізичного болю, фізичного та морального страждання під час нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій, що принижують честь та гідністю особи, маючи на меті зламати їх волю та змусити підкоритися протиправним вимогам; здійснював підбір виконавців злочинів, кандидатури яких повідомляв керівникам злочинної організації; використовуючи засоби телефонного зв`язку, вимагав грошові кошти та інші матеріальні цінності в інших засуджених та їх родичів, погрожуючи застосуванням до засуджених насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи; отримував у посилках готівкові кошти, які передавав службовим особам адміністрації установи; забезпечував приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, виконуючи для цього необхідні вказівки керівництва злочинної організації, у тому числі шляхом надання завідомо неправдивих показань свідка під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях.

Дотримуючись загального злочинного плану, розробленого керівництвом злочинної організації для досягнення мети особистого збагачення, діючи за попередньою змовою із іншими учасниками злочинної організації, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожен з яких виконував свою роль, ОСОБА_12 здійснив відведені йому функції учасника злочинної організації щодо вимагання та збору грошових коштів із інших засуджених. З цією метою ОСОБА_12 зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 та надав їй вказівку завести банківську картку, на яку будуть надходити грошові кошти від осіб, які бажають підтримати засуджених, що відбувають покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77». Виконуючи цю вказівку ОСОБА_5 , та, не будучи обізнаною про його злочинні наміри, ОСОБА_13 повідомила йому номер своєї банківської картки НОМЕР_1 , відкритої в АТ КБ «ПриватБанк». Надалі, виконуючи команди ОСОБА_5 , ОСОБА_13 акумулювала на своєму банківському рахунку грошові кошти, що надходили від невідомих їй осіб, повідомляла про це ОСОБА_5 шляхом смс-повідомлень або під час телефонних розмов та отримувала від нього вказівки щодо розпорядження цими коштами. Зокрема, певна частина цих коштів використовувалася на поповнення рахунків номерів мобільних телефонів, перерахування коштів визначеним ОСОБА_5 особам, тощо. Іншу частину грошових коштів ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_14 знімала в банкоматах готівкою та пересилала їх в посилках для нього до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77». За вищеописаним алгоритмом дій ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засуджених, які відбували покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та отримання цих коштів від їх рідних та близьких осіб. Таким чином, створена та керована службовими особами ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» злочинна організація, у складі якої діяли також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які виконували ролі виконавців злочинних дій, шляхом вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, якими є численні факти катувань, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб, і вимагання, поєднані із застосуванням насильства, вчинені організованою групою, досягала загальної мети - отримання неправомірної вигоди для особистого збагачення керівництва злочинної організації. Одночасно завдяки розробленим її учасниками заходам злочинна організація убезпечувала себе від викриття і діяла з протягом 2016-2021 рр. на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в участі у злочинній організації, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020 р.).

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_15 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_16 . Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_10 у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування вимагає у засудженого ОСОБА_15 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_10 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_15 та пригнітивши його волю, наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі певної суми грошових коштів рідними ОСОБА_15 , ОСОБА_10 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому. Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_15 погодився виконати вимогу ОСОБА_10 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_16 . Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_10 14.01.2019 р., перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_2 , продиктований ОСОБА_15 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_16 НОМЕР_3 . Надалі ОСОБА_10 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_15 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_16 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 5 000 грн нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_16 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні. Після цього ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 у складі злочинної організації, 18.01.2019 із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користувалася ОСОБА_16 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 , належної ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 . Виконуючи прохання сина, ОСОБА_16 19.01.2019 р. через термінал «ПриватБанк» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 5 000 грн. Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_17 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_18 . Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_10 у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування вимагає у засудженого ОСОБА_17 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_10 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_17 та пригнітивши його волю, наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі певної суми грошових коштів рідними ОСОБА_17 , ОСОБА_10 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому. Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_17 погодився виконати вимогу ОСОБА_10 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_18 . Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними, та, заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_10 14.01.2019 р., перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_2 , продиктований ОСОБА_17 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_18 НОМЕР_4 . Надалі ОСОБА_10 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_17 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_18 і у процесі розмови повідомити їй, що йому протягом 5-6 днів потрібно грошові кошти в сумі 30 000 грн нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_17 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні. Почувши від ОСОБА_17 кодову фразу «передати вітання ОСОБА_19 », яка означала, що його б`ють, ОСОБА_18 пообіцяла, що виконає його вимогу і буде збирати грошові кошти. Після цього ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 у складі злочинної організації, із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , яким користувалася ОСОБА_18 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 . Отримати грошові кошти від ОСОБА_18 у розмірі 30 000 грн ОСОБА_10 і ОСОБА_5 не вдалося з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_18 не зібрала зазначену суму грошей, а на її прохання знайома ОСОБА_20 25.01.2019 р. о 8:51 год. через термінал «ПриватБанк» перерахувала грошові кошти у сумі 3 000 грн в якості поповнення рахунку номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , яким також користувався ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_21 та отримання цих коштів від його рідних. Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_10 у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування вимагає у засудженого ОСОБА_21 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_10 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_21 та пригнітивши його волю, у період часу з 02.02.2019 р. по 04.02.2019 р. наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів загальною сумою 8 000 грн, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі вказаної суми грошових коштів рідними ОСОБА_21 , ОСОБА_10 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому. Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_21 погодився виконати вимогу ОСОБА_10 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_22 . Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_10 , перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_6 , продиктований ОСОБА_21 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_22 НОМЕР_7 . Надалі ОСОБА_10 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_21 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_22 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 грн нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_22 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні. Після цього на прохання ОСОБА_21 . ОСОБА_10 особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_6 , продиктований ОСОБА_21 номер мобільного телефону його дружини ОСОБА_23 НОМЕР_8 . Надалі ОСОБА_10 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_21 поспілкуватися із своєю дружиною ОСОБА_23 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 грн нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_23 має вислати на номер банківської картки НОМЕР_1 , який ОСОБА_21 продиктував їй із аркуша паперу, попередньо наданого ОСОБА_10 . Вказана банківська кратка належить ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 , який був заздалегідь обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_10 і також виконував свою роль в злочинній організації. Надалі ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , усвідомлюючи, що до ОСОБА_21 у разі невиконання вимог про перерахування коштів може бути застосоване фізичне насильство, зібрали необхідну суму грошових коштів у розмірі 8 000 грн, які ОСОБА_23 08.02.2019 р. через систему Інтернет-банкінгу «ПриватБанк» перерахувала із власного рахунку на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 8 000 грн. Надалі, виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_24 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_25 . Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_10 у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування вимагає у засудженого ОСОБА_24 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_13 . Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_10 спільно із іншим учасником злочинної організації засудженим ОСОБА_11 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_24 та пригнітивши його волю, приблизно 12.12.2018 р. наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів загальною сумою 8 000 грн, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі вказаної суми грошових коштів рідними ОСОБА_24 , ОСОБА_10 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому. Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_24 погодився виконати вимогу ОСОБА_10 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_25 . Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_11 у присутності та під контролем ОСОБА_10 , перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_9 , продиктований ОСОБА_24 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_25 НОМЕР_10 . Надалі ОСОБА_11 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_24 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_25 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 грн нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_25 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні. Після цього ОСОБА_10 із номеру мобільного телефону НОМЕР_9 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_10 , яким користувалася ОСОБА_25 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 . Вказана банківська кратка належить ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 . Виконуючи прохання сина, ОСОБА_25 16.12.2018 р. та 18.12.2018 р. через термінал самообслуговування «ПриватБанк» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 3 000 грн та 2 200 грн, відповідно, а всього 5 200 грн. Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, будучи старшим днювальним 4 відділення ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» ОСОБА_5 особисто вчиняв протиправні дії, спрямовані на вимагання грошових коштів у засуджених. Так, у період з 26.12.2018 р. по 30.12.2018 р. ОСОБА_5 , перебуваючи у будівлі 4 відділення ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, поставив засудженому ОСОБА_24 вимогу перераховувати йому грошові кошти щомісячно, обіцяючи за це нормальну роботу і не застосування фізичного насильства. На заперечення ОСОБА_24 , що його рідні вже перераховували грошові кошти на вимогу ОСОБА_10 , ОСОБА_5 відповів, що йому доведеться платити окремо. Побачивши вагання ОСОБА_24 , ОСОБА_5 надав вказівку іншим засудженим 4 відділення щоденно застосовувати до ОСОБА_24 фізичні насилля з метою змусити його виконати вимоги ОСОБА_5 . Надалі протягом трьох днів, тобто у період часу з 26.12.2018 р. по 29.12.2018 р. невстановлені засуджені, виконуючи вказівку ОСОБА_5 , щоденно застосовували до ОСОБА_24 фізичне насильство, періодично завдаючи йому удари руками та ногами в різні частини тіла. Окрім того, стосовно ОСОБА_24 неодноразово було застосовано процедуру катувань так звану «черепаху» - нанесення ударів ребром долоні або кулаком в область шийних хребців, що завдає потерпілому особливої фізичної болі. Не витримавши цих катувань, ОСОБА_24 звернувся до ОСОБА_5 і повідомив, що згоден виконати його вимоги про перерахування грошових коштів. ОСОБА_14 , пообіцявши припинення фізичного насильства, вказав, що рідні ОСОБА_24 повинні щомісячно перераховувати на картку ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 1 000 грн. Реалізуючи свої вимоги, ОСОБА_14 особисто набрав на мобільному телефоні, що перебував у його користуванні, продиктований ОСОБА_24 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_25 НОМЕР_10 . Надалі ОСОБА_5 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_24 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_25 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно щомісячно грошові кошти в сумі 1 000 грн нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Виконуючи вказівку сина, та, розуміючи, що у разі відмови перераховувати грошові кошти до нього можуть застосовувати фізичне насильство, ОСОБА_25 погодилася виконувати ці вимоги. Так, 18.01.2019 р. ОСОБА_25 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 1 000 грн. Після цього 25.02.2019 р. ОСОБА_25 через термінал самообслуговування «ПриватБанк» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_11 , належну ОСОБА_13 , особисті грошові кошти в сумі 1 000 грн. Надалі, виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_13 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України. З огляду на викладене, ОСОБА_5 своїми умисними діями за сукупністю злочинів вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020 р.), ч. 4 ст. 189 КК кодексу України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, що органу досудового розслідування є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

В судовому засіданні підозрюваний, його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, вислухавши учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного слідчим суддею враховані вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Fox, Campbell and Hartly проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних, а саме: показаннях підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; показаннях потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 ; протоколах допиту потерпілих ОСОБА_30 та ОСОБА_28 проведених за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останні дають правдиві показання; протоколах проведення слідчого експерименту із потерпілими ОСОБА_53 та ОСОБА_28 , під час яких вони показали механізм катувань та нанесення тілесних ушкоджень; показаннях потерпілих ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_56 , ОСОБА_18 , ОСОБА_57 , наданих ними записами телефонних розмов із своїми близькими, які відбувають покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77», а також отриманих банківськими документами про рух коштів на рахунках ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_13 та ОСОБА_61 ; показаннях свідків медичних працівників ДУ «Бердянська виправна колонія № 77» ОСОБА_62 та ОСОБА_63 , оглядали засуджених і підтвердили наявність у них тілесних ушкоджень; матеріалах руху коштів по банківських рахунках, якими документально підтверджено, що ОСОБА_54 - мати засудженого ОСОБА_27 , перерахувала понад 100 000 грн, ОСОБА_55 - мати засудженого ОСОБА_26 , перерахувала біля 22 000 грн, ОСОБА_23 - дружина засудженого ОСОБА_21 , перерахувала 13 000 грн, ОСОБА_25 - мати засудженого ОСОБА_24 , перерахувала 5 000 грн, ОСОБА_56 - мати засудженого ОСОБА_15 , перерахувала 5 000 грн, ОСОБА_18 - мати засудженого ОСОБА_17 , перерахувала 3 000 грнь. Всі вищевказані суми грошових коштів були перераховані потерпілими на банківські рахунки ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 - дружина, батько та близький родич засудженого ОСОБА_11 , ОСОБА_13 - рідної сестри засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_61 - бабусі засудженого ОСОБА_8 трафіках телефонних з`єднань за номерами мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані; відеозаписах та фотознімками тілесних ушкоджень, зібраними представниками громадських організацій «Майдан громадський контроль» та «Альянс Української Єдності»; протоколах обшуку за місцем проживання ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_13 , ОСОБА_61 , під час яких вилучено банківські картки, квитанції про перерахування коштів та поштові накладні про відправлення посилок до ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»; протоколах допиту свідків ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_13 , ОСОБА_61 , які показали, що отримані на свої грошові картки грошові кошти вони за вказівкою свої рідних знімали готівкою, які направляли в посилках до ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»; протоколах огляду вилучених під ас обшуків документів; протоколах огляду відеозаписів, наявних у мережі Інтернет про обставини катувань засуджених в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»; інших матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Слідчий суддя, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймає до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доходить висновку, що застосування до підозрюваного домашнього арешту у певний період доби забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому строком до 25.05.2023 р., включно, у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 25.05.2023 р., включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрювану, обвинувачену були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000094 від 25.10.2017 р. до 25.05.2023 р., включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції України в Київській обласлі за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1