Дата документу 20.07.2023
Справа № 334/5121/23
Провадження № 1-кс/334/2054/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Запоріжжя, освіта повна загальна середня, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією, сержанта резерву 51 запасної роти, неодруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

встановив:

Слідчий Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.06.2023 до ЄРДР № 0001225 за ч. 1 ст. 263 КК України, встановлено наступне.

21.09.2022 року призваним за мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 Ло 69 «Про загальну мобілізацію» та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старшого солдата, сержанта резерву 51 запасної роти вказаної військової частини, відповідно до чого останній являється військовослужбовцем.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби 3С України) військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших в негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України No 576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальним снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Так, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержанту резерву 51 запасної роти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи про те, що для придбання нижче вказаних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, у невстановлений досудовим слідством час і місці придбав:

118 предметів схожих на патрони, які є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5.45?39 мм, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, наприклад: автоматів конструкції Калашнікова ( АК-74, АКС-74, АКС-74), ручних кулеметів конструкції Калашникова ( ПРК-74 та їх модифікації. Патроні виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби;

64 предмети схожі на патрони які є боєприпасами нарізної стрілецької зброї бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39 мм, промислового виробницитва СРСР, з якого 30 патронів спорядженого трасуючими кулями, 34 патронами - кулями сталевим осердям. Патрони призначені для стрільби з автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РПК-74, РІШК-74С) та інше. Патрони придатні до стрільби;

41 предмет, схожий на патрони є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39мм, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45мм, наприклад: автоматів конструкції Калашникова ( АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова ( РПІК-74) та їх модифікації. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Усвідомлюючи, що вищезазначені предмети є бойовими припасами сержант резерву ОСОБА_5 маючи умисел на зберігання бойових припасів безпередбаченого законом дозволу, залишив при собі вказані предмети, які в подальшому зберігав за адресою свого фактичного мешкання, а саме АДРЕСА_1 , до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку.

29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідка та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого та прокурора, які просили клопотання задовольнити; підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, однак вказав, що є діючим військовослужбовцем і не зможе виконати обов`язки, які пропонує встановити сторона обвинувачення; дослідивши матеріали, якими обґрунтоване клопотання та заперечення на клопотання, дійшов наступного.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що додані до клопотання матеріали (протокол обшуку від 15.06.2023; висновки експерта від 19.06.2023 N°CE-19/108-23/9375-БЛ; від 20.06.2023 ЛоСЕ-19/108-2319373-БЛ; від 20.06.2023 NoCE-19/108-23/9376-БЛ; від 19.06.2023 NoCE-19/108-23/9342-БЛ; від 19.06.2023 NCE-19/108-23/9345-д; від 23.06.2023 NoCE-19/108-2319345-X3; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 16.06.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 29.06.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.06.2023) свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим та прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Копії вказаних матеріалів додано до клопотання та досліджено у судовому засіданні.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

В клопотанні сторона обвинувачення існування ризиків обґрунтовує наступним. Так ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , може негативно впливати на психологічний та моральний стан свідка, шляхом погроз, залякування або вмовляння, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Вищевказане може вилинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання свідком вказаного правопорушення є рідний брат підозрюваного ОСОБА_8 . Брати проживають за однією адресою, з моменту повідомлення про підозру і до часу розгляду клопотання пройшло майже місяць. Прокурор в судовому засіданні пояснив, що свідок ОСОБА_8 із заявами щодо неправомірної поведінки брата відносно нього не звертався.

Таким чином, слідчий суддя вважає недоведеним ризик впливу на свідка в даному кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, що негативно характеризує особу підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до вимоги СІП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 21.06.2023 ОСОБА_5 є особою яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, жодних характеристик ОСОБА_5 до клопотання не надано, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що і ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений.

Листом ВССУ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» визначено, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу у процесі розгляду відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: - здійснювати повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК); - пам`ятати про критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу, передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та на які вказує слідчий, прокурор.

Просто обґрунтована підозра не дає підстав для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п. 111 112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

ЄСПЛ визнає, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 175-179, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: