Справа № 188/711/23
Провадження № 1-кп/188/132/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000068 від 10.04.2023, що надійшло 10 травня 2023 року від прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.01.2023 вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено на строк 90 діб до 20 травня 2023 року.

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, у період іспитового строку повторно вчинив злочин проти власності за таких обставин.

31.03.2023 в період часу з 17.00 до 17.30 (точний час не встановлений), ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом зриву замка з належного потерпілій ОСОБА_6 велосипеду марки «Discovery», який був пристебнутий біля торгового павільйону «Бургер», що розташований за адресою: вул. Соборна. 19-а, смт Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, скориставшись тим, що навколо нікого не має, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, таємно, повторно, викрав велосипед марки «Discovery».

Викрадене майно ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4 698 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового слідства 27 квітня 2023 року прокурор Петропавлівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків врахуванням невідбутого покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2023.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифіковану Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п. 66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п. 67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, і згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілої ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання. Він погодився на відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставину, яка пом`якшує покарання, передбачену ст. 66 КК України, - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обрана в межах санкції ч.4 ст.185 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2023 року та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 до покарання за цим вироком остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі на строк, що перевищує покарання за кожним із цих вироків.

Запобіжний захід обвинуваченому обраний ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 14.00 години 24.06.2023.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання про продовження цього запобіжного заходу на строк 60 днів.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти цього клопотання.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу закінчується раніше, ніж вирок набере законної сили та існує ризик ухилення обвинуваченого від виконання покарання, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з часу закінчення дії ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року, тобто до 14.00 години 23.08.2023, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили.

Строк виконання покарання слід обчислювати з моменту затримання обвинуваченого, зазначеного в ухвалі слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року, тобто з 26 квітня 2023 року.

Цивільний позов не заявлено. Шкода, завдана злочином, відшкодована у повному обсязі.

Речовий доказ - велосипед марки «Discovery», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , слід залишити їй як власнику.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 2018/23 від 14.04.2023 в розмірі 220 гривень слід на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 27 квітня 2023 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 до покарання за цим вироком призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Строк виконання покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання 26 квітня 2023 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - велосипед марки «Discovery», що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити їй.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 220 (двісті двадцять) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1