Справа № 509/1666/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000425 від 02.06.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, не працюючого, без реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого : 11.03.2022 р. Біляївським райсудом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт, 22.03.2023 р. Овідіопольським райсудом Одеської області за ст. 185 ч. 4, ст. 289 ч. 2, 70, 71 КК України до 5 р. 1 м. 15 днів п/в без конфіскації майна - у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 16.05.2023 р. та цивільним позовом потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

1 травня 2022 року, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_8 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного повторного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р., затвердженого Законом України від 15.03.2022 р. № 2119-ІХ, Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 р., затвердженого Законом України від 21.04.2022 р. № 2212-ІХ та Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 р., затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ, Указу Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 р. № 2500-ІХ, Указу Президента України від 07.11.2022 р. № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 р. № 2738-ІХ, Указу Президента України від 06.02.2023 р. № 58/2023 р., затвердженого Законом України від 19.02.2023 р. № 8419 перебуваючи на території жилого комплексу «Акварель» за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав велосипед марки «Author Trophy», вартістю 4799,75 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 , таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав майно потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 4799,75 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 185 ч. 4 КК України.

Вину свою ОСОБА_8 визнав повністю, показав суду, що повторно скоїв умисний злочин при викладених вище обставинах в умовах воєнного стану, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Суд встановив, що під час судового провадження, 16.05.2022 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена, узгоджена та підписана угода про визнання винуватості, яка була надана прокурором в судовому засіданні для її затвердження судом.

В судовому засіданні, прокурор просила суд, затвердити вказану угоду про винуватість, з чим погодились обвинувачений та захисник.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлялася належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій, пославшись на зайнятість на роботі, просила суд, провести підготовче, всі судові засідання та судові дебати без її участі, а також надавши окремо адресу суду письмову заяву - згоду, в якій не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 , підтримавши свій цивільний позов до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином в сумі 4799,75 грн.

На думку суду вищевказану угоду про винуватість між прокурором та обвинуваченим слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Приписами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 16.05.2023 р., укладену між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_4 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження повністю визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження.

При чому, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково покарання за попереднім вироком Овідіопольського райсуду Одеської області від 22.03.2023 р., остаточно призначивши покарання ОСОБА_7 у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

При чому, ОСОБА_8 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що обвинувачений ОСОБА_8 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що він підтвердив в судовому засіданні.

До вказаної угоди про визнання винуватості, в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України була надана письмова згода прокурору від потерпілої ОСОБА_6 , в якій вона не заперечує щодо укладення вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 , вказуючи про підтримання свого цивільного позову до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4799,75 грн. та письмова заява, в якій вона просить суд, проводити підготовче, всі судові засідання та судові дебати без її присутності у зв`язку з зайнятістю на роботі.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник, які просили суд затвердити угоду.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4799,75 грн., і який на підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України підлягає задоволенню повністю.

На підставі ст. 100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні у виді DVD-R диску з камер зовнішнього спостереження території жилого комплексу «Акварель» за адресою : АДРЕСА_1 , який зберігається при матеріалах справи належить зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави, за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню процесуальні витрати в сумі 755,12 грн.

Керуючись ст.ст. 124,314,469,470,472-476 КПК України, ст.ст. 22,1166 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.05.2023 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років ;

3.На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, частково зарахувати ОСОБА_7 покарання за попереднім вироком Овідіопольського райсуду Одеської області від 22.03.2023 р. та остаточно призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі ;

4.Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити колишньою тримання під вартою ;

5.Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 27.02.2023 р. ;

6.Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 - задовольнити ;

У відшкодування шкоди, спричиненої злочином, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4799,75 грн. ;

7.Речовий доказ у кримінальному провадженні у виді DVD-R диску з камер зовнішнього спостереження території жилого комплексу «Акварель» за адресою : АДРЕСА_1 - зберігати при матеріалах кримінального провадження ;

8.Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи судові витрати в сумі 755,12 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1