Справа № 357/5983/23
У Х В А Л А

22 червня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя - суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000582 від 21.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

22.06.2023 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000582 від 21.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в якій заявник просить поновити пропущений строк на подачу скарги та скасувати постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000582 від 21.03.2023.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Згідно зі ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та визначено суб`єктів оскарження рішень.

Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно зі ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якого рішення слідчого, дізнавача або прокурора, а лише певних їх видів, перелік яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Оскарження постанови прокурора про об`єднання матеріалів кримінального провадження не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, оскаржуване рішення прокурора, а саме постанова прокурора від 21.04.2023 про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000582, не відноситься до переліку, визначеному у ч. 1 ст. 303 КПК України та не може бути оскарженим в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Разом з тим законодавець забезпечив право оскарження інших рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора які не розглядаються під час досудового розслідування, а може бути розглянуто під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Окрім того, згідно приписів ч. 6 ст. 36 КПК України генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Таким чином, КПК України передбачає інші дієві механізми для оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора які не відносяться до переліку визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Оскільки оскаржуване рішення, а саме постанова прокурора від 21.04.2023 про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000582, не входить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000582 від 21.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - відмовити.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_4