УХВАЛА

Іменем України

30.08.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002165 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить скасувати арешт на телефон марки «Huawei P40 lite E» та зобов`язати працівників поліції повернути йому зазначений телефон. В обґрунтування клопотання заявник послалася на те, що всі необхідні слідчі дії із вказаним телефоном проведені, а тому потреба у арешті відпала. Окремо ОСОБА_3 додав, що телефон йому необхідний для підтримання зв`язку із малолітнім сином.

Володілець майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження №0002165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2023 року накладено арешт на мобільний телефон марки «Huawei P40 lite E», який належить ОСОБА_3 , що був вилучений в ході огляду місця події 19.07.2023 у ОСОБА_5 , заборонивши власнику та іншим особам володіти, користуватись та розпоряджатись ним.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, а також не виявлення обставин, які б на даний час виправдовували потреби досудового розслідування у відповідному ступені втручання у право власності на майно, слідчий суддя дійшов висновку про можливість задоволення клопотання шляхом скасування арешту, накладеного на мобільний телефон.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту (п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2023 року (справа № 295/9644/23) на мобільний телефон марки «Huawei P40 lite E», який належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1