Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6166/22
провадження № 1-кп/758/380/23
У Х В А Л А

22 червня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З Офісу Генерального прокурора до Подільського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у задоволенні подання голови Подільського районного суду м. Києва про вирішення питання щодо направлення матеріалів кримінального провадження № 0000932 з Подільського районного суду м. Києва до Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено.

Від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

У підготовчому судовому засіданні прокурори вважали, що справа підсудна Подільському районному суду м. Києва, оскільки обвинувальний акт направлений відповідно до вимог правил підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору не вбачається. Також прокурори наголошували на необхідність дотримання розумних строків, які порушуються через заявлення необґрунтованих клопотань стороною захисту, які не впливають на можливість призначення судового розгляду.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 підтримали думку прокурорів.

Представник цивільного відповідача залишив вирішення питання на розсуд суду.

Захисники та обвинувачений вважали за доцільне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, оскільки обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення відповідно до правової кваліфікації кримінальних правопорушень, що порушує право на захист.

На думку захисника ОСОБА_6 , у даному випадку обвинувальний акт містить ряд недоліків, які прямо впливають на забезпечення права на захист.

Так, в обвинувальному акті (аркуш 15) зазначено, що на ОСОБА_11 перебував командир полку ПМОП «Беркут» ОСОБА_12 , заступник командира полку ОСОБА_13 , заступник командира полку - начальник штабу ОСОБА_14 , заступник командира 1-ої оперативної роти ОСОБА_15 , командир 3-ої оперативної роти ОСОБА_16 , заступник командира 4-ої оперативної роти ОСОБА_17 , командир роти спеціального призначення ОСОБА_18 , командир автотранспортної роти ОСОБА_5 , командири підрозділів ВВ МВС України. Тобто прокурором встановлені посадові особи ПМОП «Беркут» та підрозділи цього полку міліції, які перебували 30.11.2013 на Майдані Незалежності.

На аркуші 17 обвинувального акту (2-ий абзац знизу) зазначено, що ОСОБА_5 наказав особовому складу підпорядкованого йому підрозділу розпочати рух в напрямку вулиці Хрещатик та витіснити учасників акції протесту за межі площі. Але в який спосіб це було здійснено та кому саме з підпорядкованого йому підрозділу віддавався наказ в обвинувальному акті не зазначено, лише посилання на невстановлених слідством осіб.

На аркуші 18 обвинувального акту (1-ий абзац зверху) зазначено, що нібито ОСОБА_5 , перебуваючи біля підніжжя сходів Монумента Незалежності зі сторони у напрямку вулиці Хрещатик, побачивши ОСОБА_19 , схопив його за комір куртки, силою потягнув ОСОБА_19 у напрямку вул. Інститутської. У той же час на аркуші 20 обвинувального акта йдеться про громадян ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , які визнані потерпілими у кримінальному провадженні і яких як учасників акції було витіснено за межі площі і прилеглих вулиць.

На аркуші 20 обвинувального акту (1-ий абзац зверху) зазначено, що продовжуючи протиправні дії, вже після залишення учасниками мирного зібрання Майдану Незалежності невстановлені співробітники ПМОП «Беркут» з метою недопущення їх повернення на площу, продовжити витіснення вказаних осіб по вул. Хрещатик, наносячи при цьому множинні удари спецзасобами «ПР-73», «Тонфа», руками та ногами

На аркуші 20 обвинувального акту (2-ий абзац) зазначено, що нібито ОСОБА_5 , очоливши групу невстановлених працівників полку МОП «Беркут», здійснюючи поштовхи учасників мирного зібрання, почали рух шеренгою вниз по сходах, витісняючи їх до підземного переходу, не пропускаючи нікого до території Майдану Незалежності, Монументу Незалежності та пам`ятника засновника Києва. Тобто у висунутому ОСОБА_5 обвинуваченні зазначено про невстановлених осіб з працівників ПМОП «Беркут», якими порушені права потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 .

Наведене вказує на порушення вимог ст. 291 КПК України, зокрема, не конкретизовано формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України, що порушує право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право обвинуваченого на захист.

У порушення пункту 5 частини другої статті 291 КПК України в обвинувальному акті належним чином не викладені фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України та ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення за цими положеннями КК України.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 обвинувачення сформульоване за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України та за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України із однаковими неконкретизованими фактичними обставинами, зокрема з посиланням на невстановлених працівників ПМОП «Беркут», які брали участь у витісненні мітингувальників, з Майдану Незалежності, з кола яких стороною обвинувачення були визначені потерпілі.

Таким чином, захисник вважає, що обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення відповідно до правової кваліфікації зазначених кримінальних правопорушень, що порушує право на захист обвинуваченого.

Вирішуючи поставлені перед судом питання, слід зазначити таке.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, про що також зазначено і в ухвалі Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, підстав для закриття провадження не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право на стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Перелік вимог до обвинувального акта встановлений ст. 291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише у разі його невідповідності ст. 291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акта, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виклавши в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурор у такий спосіб на власний розсуд реалізував свої повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема, змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення своєї правової позиції.

При цьому зазначені захисником недоліки не перешкоджають розгляду справи по суті.

Частиною 3 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З огляду на викладене, враховуючи думку учасників провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта та призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також суд роз`яснює, що сторона захисту не позбавлена у подальшому під час судового розгляду звертатися до суду в порядку ст. 350 КПК України із клопотаннями, якщо у вирішенні таких виникне необхідність.

Керуючись ст. ст. 28, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_28 про повернення прокурору обвинувального акта з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000932, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України, - відмовити.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 365 КК України, до судового розгляду.

Судовий розгляд провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою: вулиця Хорива, 21, місто Київ, о 10 годині 30 хвилин 28 червня 2023 року.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1