Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1872/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокуратури за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 26.02.2023р. до ЄРДР за №0000063 по обвинуваченню-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боржавське та мешканця АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня, розлучений, приватний підприємець, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 25.02.2023р., близько 11.15 години, знаходячись в приміщенні магазину ABC, що за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяв сварку із ОСОБА_5 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останній один удар долонею правої руки в область обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: синця на шкірних покривах правої половини лиця/скулова ділянка, щока, які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 1 ".01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № ЗО від 03.03.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив, що дійсно він 25.02.2023р., близько 11.15 години, в приміщенні магазину ABC в АДРЕСА_3 , під час сварки із ОСОБА_5 наніс їй один удар долонею правої руки по обличчю, дуже жалкує, що так сталося, просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, учасники судового розгляду на участі потерпілої не наполягали, тому розгляд справи проведено у їх відсутності.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України за кваліфікуючою ознакою як умисне легке тілесне ушкодження, обвинувачений винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний ним злочин.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого ним злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність.

Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, раніше не судимий, на диспансерному обліку лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання).

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, розлучений, займається суспільно-корисною працею- є приватним підприємцем (а.п.43-46).

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд, з урахуванням позиції державного обвинувача та представника потерпілого, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все-ж можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, а відтак приходить до переконання про призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням обраної міри покарання- не обирається.

Речові докази- відеозапис із камер внутрішнього відео спостереження, розміщених в приміщенні магазину «АВС», що за адресою вул.Вакарова-20 в м.Виноградів, Берегівського району - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1