№ 336/7813/16-к
Пр. № 1-кс/336/667/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявника - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник особи, щодо майна якої застосовано захід забезпечення в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0003950 від 24.08.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 23 грудня 2016 року, під час здійснення досудового розслідування в означеному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання представник заявника ОСОБА_3 зазначив, що з постанови Запорізького апеляційного суду від 21 грудня 2021 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу прилюдних торгів вбачається, що постановою слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 14.11.2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0003950 від 24.08.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, з цієї ж постанови апеляційної інстанції стало відомо про існування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 що належить його довірительниці ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 07.02.2022 року.

Необґрунтоване обмеження його довірителя в реалізації права власності, охоронюваного Основним Законом України, є таким, що не ґрунтується на законі, суперечить таким засадам кримінального судочинства, як законність та недоторканість права власності.

У зв`язку з викладеним відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу, між тим одночасно з закриттям провадження не вирішено питання про скасування арешту вказаної нерухомої речі.

В судовому засіданні представники власника майна підтримав вимоги клопотання, просив про скасування арешту, накладеного на житло, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2016 року.

Прокурор та особа, за клопотанням якої було арештовано майно не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду означеного клопотання у відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України.

Вислухавши представника заявника, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Однією з засад кримінального судочинства в силу ст. 16 КПК України є недоторканість права власності, згідно з якою (засадою), позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Виняток з цього правила становить накладення арешту на майно особи під час здійснення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наведених положень кримінального процесуального законодавства випливає, що застосування арешту за наявності для цього підстав призвано забезпечити ефективність та дієвість кримінального провадження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування майнової шкоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України). У такому випадку забезпечення кримінального провадження арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Як свідчить вказана норма процесуального закону, передумовою для накладення арешту з метою відшкодування шкоди є наявність у провадженні повідомлення про підозру, а також юридичної або фізичної особи, що відповідає за спричинену злочинними діями шкоду, і наявність обґрунтованого розміру позову.

Як вже зазначалось, постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2021 року встановлено, що постановою слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 14.11.2016 року кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином у відсутність особи, яка несе відповідальність за вчинення протиправних дій, є недоцільним і таким, що посягає на охоронювані законом права та свободи, збереження арешту майна, який може бути застосований в подальшому по мірі повідомлення про підозру будь-якій особі в цьому провадженні.

В силу ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина 1 ст. 174 КПК України).

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя виходить з того, що власник майна повністю довів, що в застосуванні цього заходу на час вирішення клопотання немає потреби.

За вказаних обставин слідчий суддя не вбачає жодної процесуальної передумови для збереження арешту, продовження застосування якого посягало б на охоронюване законом право на недоторканість права власності.

Керуючись ст. ст. 167-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , ухвалою слідчого судді від 23.12.2016 року, під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0003950 від 24.08.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1