ВИРОК

Іменем України

справа № 542/1701/22

провадження № 1-кп/542/7/23

16 червня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 за № 0000202 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крута Балка, Новосанжарського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, офіційно не одруженого, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

03.10.2022 приблизно о 20:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до місця мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 з метою пошуку своєї співмешканки ОСОБА_10 , яка була там відсутня та почав гучно стукати в двері та вікна будинку, висловлюючи при цьому погрози вбивством мешканцям будинку. Почувши погрози ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , взявши з собою для захисту кухонний ніж, відчинив двері та до будинку зайшов ОСОБА_6 .

У подальшому, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпочався конфлікт, який переріс у бійку, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відібрав з рук ОСОБА_8 ніж, та умисно наніс клинком ножа два удари у ліву та праву передню частини грудної клітини останнього. Після цього його дії зупинила ОСОБА_9 .

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді ножових поранень, ОСОБА_8 був доставлений до КНП «Полтавська ЦКРЛ», де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Показання обвинуваченого.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не визнав та суду надав показання про те, що був знайомий з ОСОБА_8 близько року, раніше конфліктів не мав ні з ОСОБА_8 , ні з ОСОБА_11 . Також ОСОБА_8 і ОСОБА_9 інколи приходили в гості до нього. Зазначив, що 03.10.2022 після роботи, після обіду випивав горілку зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 . Після чого у них відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 кричав на ОСОБА_13 , далі остання покинула дім разом з дітьми. Потім ОСОБА_6 сходив до магазину в той вечір, повернувся додому та пішов шукати ОСОБА_13 . Спочатку зайшов додому до сусіда ОСОБА_14 , прийшовши до його подвір`я, кликав Настю та просив, що той дав йому телефон, щоб зателефонувати до ОСОБА_13 , але сусіди повідомили, що у них відсутні кошти на рахунку. Далі він пішов до помешкання ОСОБА_15 , де стукав у двері будинку, але йому не відчиняли. Після цього помітив світло у вікні будинку, підійшовши до нього, кликав ОСОБА_16 , після чого повернувся до дверей. З будинку вийшов ОСОБА_15 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та був повністю оголений, з ножем у правій руці та, перебуваючи на порозі, запитав: «Що ти хочеш?», на що ОСОБА_6 запитав чи немає у них вдома ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_6 підняв руки догори, а ОСОБА_8 , тримаючи в руці ніж, двічі замахнувся в бік ОСОБА_18 та вдарив його ножем у лівий бік в область серця. Потім ОСОБА_6 його відштохнув, під час бійки ОСОБА_8 вхопився за верхній одяг ОСОБА_6 та потягнув його в середину будинку, в результаті чого вони впали на підлогу та почалась бійка. Після цього ОСОБА_6 , намагаючись підвестися, перебуваючи навколішках відчув удар у спину та удар тупим предметом по його голові, після чого побачив розбиту чашку на підлозі. В ході бійки ОСОБА_6 намагався забрати ніж у ОСОБА_8 , однак не пам`ятає, як і коли забирав ніж та чи наносив удари ножем ОСОБА_8 . Водночас не може пояснити звідки з`явилися рани у ОСОБА_15 . Потім помітив, що ОСОБА_8 заспокоївся і побачив багато крові скрізь. Зазначив, що не намагався втекти. Вказав, що це бачила свідок ОСОБА_9 , яка також намагалась накинутись на нього, тримаючи якийсь предмет в руці, після чого ОСОБА_6 її відштовхнув. Після того, як він підвівся, помітив кров та сказав ОСОБА_9 викликати швидку допомогу та поліцію. Потім пройшов до будинку, подивився, що там ОСОБА_13 немає, після чого вийшов на двір.

Зазначив, що після цього ОСОБА_9 ходила до сусідів повідомити про подію, після чого повернулась в будинок до ОСОБА_8 . Литвин в цей час знаходився на вулиці та чекав поліцію. Згодом приїхала оперативна група, яка його затримала, повезла до будинку його батьків, де ОСОБА_18 взяв паспорт, після чого його повезли до лікарні, щоб здати тест на стан алкогольного сп`яніння. Вказав, що перебував у лікарні близько 5-10 хвилин. Після чого працівниками поліції був доставлений до відділу поліції, де пробув до ранку. Зазначив, що слідчі дії з його участю почалися зранку наступного дня. У нього було відібрано біологічні зразки та проведено огляд.

Зазначив, що свідок ОСОБА_9 під впливом працівників поліції дала неправдиві покази, оскільки вона вийшла тоді разом із ОСОБА_8 та бачила все, що відбулося.

Вказав, що наміру вбивати ОСОБА_8 не мав, до вказаної події неодноразово забирав ОСОБА_13 від помешкання ОСОБА_19 і ОСОБА_15 . Щиро розкаюється та шкодує про те, що трапилось. Водночас, зауважив, що зазнав нападу з боку ОСОБА_8 та змушений був захищатися. Крім того, зазначив, що в результаті спричинених ОСОБА_8 ударів, отримав тілесні ушкодження, які не було записано експертом під час огляду, який проводився 04.10.2022.

Зазначив, що не знає хто саме викликав медичну допомогу для ОСОБА_8 , особисто не намагався надати йому допомогу.

Позиція потерпілої.

Суд неодноразово здійснював виклик потерпілої ОСОБА_20 для її допиту в судовому засіданні, однак вжиті судом заходи виявились не результативними, потерпіла в судове засідання жодного разу не з`явилась.

Водночас, суд зауважує, що потерпіла неодноразово надсилала до суду письмові заяви та надавала телефонограми, у яких просила розгляд кримінального провадження здійснювати без її участі, зазначала, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду (т. 1 а. с. 27, т. 1 а. с. 62-63, т. 2 а. с. 225, т. 2 а. с. 241).

Сторони кримінального провадження не наполягали на допиті потерпілої у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, керуючись положеннями статті 325 КПК України суд здійснив розгляд кримінального провадження у відсутність потерпілої.

Покази свідків.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_21 повідомив, що ОСОБА_6 є його сином. Близько 16:30 год того вечора прибігли діти ОСОБА_13 . ОСОБА_22 та ОСОБА_23 та повідомили, що їхня мати свариться з дядьком ОСОБА_24 , після чого він поїхав до будинку, де мешкає його син. Там ОСОБА_13 попросила його відвезти її разом з дітьми до ОСОБА_8 , що він і зробив, після чого повернувся додому. Зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 були у стані алкогольного сп`яніння. Цього ж вечора близько 20:30-21:00 йому зателефонувала дружина його брата та повідомила, що в домоволодінні ОСОБА_8 відбулась бійка з участю його сина. Далі свідок поїхав до домоволодіння ОСОБА_8 , де зустрів свого сина, який розмовляв з поліцейськими у дворі біля будинку ОСОБА_15 . Також в дворі була присутня ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_21 поїхав додому. Вночі, близько 23:30 год приїхав автомобіль поліції, працівники попросили паспорт ОСОБА_6 , який знаходився в кайданках, після того, як отримали паспорт поїхали. Через годину приїхав ще один автомобіль, працівник поліції попросив дати речі ОСОБА_6 , щоб останній міг переодягтися, оскільки одяг, що на ньому, буде вилучатися для експертизи.

Повідомив, що перед цією подією, в грудні місяці 2021 року, йому зателефонував ОСОБА_6 , який попросив забрати ОСОБА_17 з дітьми від будинку ОСОБА_8 , після чого він поїхав туди та коли забирав ОСОБА_17 з дітьми, ОСОБА_8 попросив його підвезти. Коли вони всі разом їхали, ОСОБА_8 сказав, що заріже ОСОБА_6 . Зазначив, що ОСОБА_8 , як людина йому невідомий, чому він це говорив йому не відомо.

Вказав, що раніше не помічав конфліктів між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Пояснив, що сварки між ОСОБА_12 та її сином виникали, коли вони разом перебували у стані сп`яніння. Також повідомив, що спілкувався з сестрою ОСОБА_8 та допомагав матеріально їй при похованні, про що остання написала розписку. Зазначив, що ОСОБА_9 є тіткою ОСОБА_13 . Зазначив, що ОСОБА_6 не носив при собі ніж. Повідомив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 проживають разом з листопада 2021 року. Повідомив, що ОСОБА_6 не часто вживав алкогольні напої, у стані алкогольного сп`яніння його син не агресивно себе поводить, але може багато говорити на підвищеному тоні.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_6 є співмешканцем ОСОБА_13 , яка є її племінницею. Раніше вони всі разом спілкувались. Близько 15:00 год 03 числа 2022 року, більш точної дати не пам`ятає, до них приходила ОСОБА_13 з пропозицією випити алкогольні напої, ОСОБА_8 її не впустив, після чого вона пішла до своєї бабусі, вказала, що в них вона перебувала 3-5 хвилин. Далі близько 18:00 год вони разом з ОСОБА_8 лягли відпочивати, територія домогосподарства не освітлювалася, ставні на вікнах не були закриті. Через деякий час вони почули гучний стукіт у вікна та двері їхнього будинку, по голосу вони зрозуміли, що це ОСОБА_25 , який кричав «уб`ю, заріжу». Чому ОСОБА_18 погрожував, свідок не знала. Конфлікту у них із ОСОБА_6 не було. Стукав у двері ОСОБА_18 приблизно 5 хвилин. Після цього ОСОБА_8 сказав, що піде подивиться, бо «може щось сталося», піднявся з дивану та вийшов до ОСОБА_6 . Вказала, що не бачила, щоб ОСОБА_15 брав із собою ножа, оскільки перебувала у іншій кімнаті, не в тій, де зазвичай знаходиться ніж. Приблизно через 5 хв (в ході подальшого допиту свідок вказала, що приблизно через 10 хв) після того, як пішов ОСОБА_15 , вийшла і вона з кімнати. Вийшовши у сіни, побачила як ОСОБА_8 лежить на спині ногами до дверей, головою до хати, руки у нього лежали на підлозі, одна долоня була порізана, спротиву він не чинив. В цей час ОСОБА_6 сидів на животі у ОСОБА_8 , в правій руці тримаючи ніж та хотів ним завдати повторний удар. В цей момент вона вихвачувала ніж з правої руки ОСОБА_6 , в результаті чого отримала порізи на пальцях, далі вдарила ОСОБА_6 граблями, які були на підлозі у сінях. Після цього ОСОБА_6 підвівся від ОСОБА_8 , відштовхнув її та вдарив в коліно. Відразу після цього вона побігла до сусідів ОСОБА_26 розповісти про те, що трапилось та попросила їх викликали поліцію та швидку допомогу. ОСОБА_6 у цей момент вийшов за нею у двір. Далі свідок повернулася до будинку та зачинила двері, оскільки боялась, що ОСОБА_6 може прийти знову. В цей час її чоловік ОСОБА_8 сам підвівся та ліг на диван, а вона надавала йому допомогу. В ході розмови ОСОБА_8 їй повідомив, що це трапилося через ОСОБА_13 а також, що ОСОБА_6 «попав» йому прямо в серце. Далі, коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_8 лежав на дивані. Чула, як ОСОБА_8 на запитання працівників поліції відповів, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_6 . Точних питань та їхньої розмови не пам`ятає. Відразу після цього приїхала швидка допомога та забрала ОСОБА_8 до лікарні у м. Полтаву, де останній помер.

Зазначила, що до приїзду поліції в будинку нічого не прибирала, положення речей не змінювала. Після прибуття поліції ОСОБА_6 поводив себе агресивно. Зазначила, що не бачила на ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та він про них теж не говорив. Вказала, що вхідні двері до будинку були пошкоджені. Зазначила, що чашку у сінях розбив ОСОБА_18 , про це їй говорив ОСОБА_15 .

Вказала, що в ході конфлікту отримала тілесні ушкодження, які були завдані ОСОБА_6 .

Заяву на огляд місця події писала особисто. Чула погрози «уб`ю, заріжу» від ОСОБА_6 , адресовані ОСОБА_8 , на її думку погрози виникли на підставі ревнощів до ОСОБА_10 . Раніше конфліктів не було, причини такої поведінки ОСОБА_6 їй не відомі. ОСОБА_8 ніколи не погрожував та не конфліктував з ОСОБА_6 . Зазначила, що поруч проживає ОСОБА_27 разом з сином ОСОБА_28 , які могли чути дану подію. Інколи ходила допомагати ОСОБА_6 та ОСОБА_13 по домогосподарству, за що останні давали кошти або продукти. Повідомила, що її племінниця ОСОБА_13 після сварок з ОСОБА_6 неодноразово приходила до них з ОСОБА_8 додому.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_29 суду показав, що йому відомо про факт смерті ОСОБА_8 . Зазначив, що у цей день, коли він перебував удома разом з дружиною, сестрою та донькою, приблизно о 7 год 30 хв. до його будинку приходив ОСОБА_6 . Двері в будинку в цей час були закриті. Спочатку ОСОБА_6 гучно стукав у двері, потім у вікно, при цьому нецензурно лаявся. Перебував у дворі приблизно 10 хвилин та увесь цей час стукав до будинку та лаявся. Говорив, що виб`є двері. Зазначив, що до ОСОБА_6 ніхно не виходив, двері йому не відчиняв та не говорив з ним. Вказав, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, це було зрозуміло по його голосу. Пояснив, що у зв`язку з такою поведінкою ОСОБА_6 , його дружина викликала працівників поліції. Також зі слів односельчан йому відомо, що ОСОБА_6 в той вечір ходив і до інших сусідів. Вказав, що в той вечір до нього приїздили працівників поліції, та він підписував документи.

Зазначив, що колись мав конфлікт із ОСОБА_6 за фактом спричинення останньому тілесних ушкоджень та вони примирились. Після цього не спілкувались з ОСОБА_6 .

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_30 повідомила, що ОСОБА_6 їй знайомий та близько 19:30 год він приходив до будинку, де вона мешкає, стукав у двері ногами та кричав, погрожував її чоловіку, шукав Настю. Зазначила, що він перебував у неї близько 15 хвилин, був збуджений та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свідок повідомила ОСОБА_6 , що викликала поліцію, після чого він заспокоївся та пішов. Зазначила, що поліція довго не їхала, тому вона їм передзвонила, та в ході розмови з ними їй повідомили, що затримуються, оскільки потрапили на іншу подію.

Зазначила, що в той вечір до неї додому двічі приїздили працівники поліції та в ході спілкування були написані пояснення.

Вказала, що раніше між ОСОБА_6 та її чоловіком відбувся конфлікт, після чого вони примирилися. Конфлікт виник тому, що ОСОБА_6 , у пошуках Насті, прийшов на їх подвір`я у нетверезому стані та ударив її кулаком в обличчя. Після цього її чоловік побив ОСОБА_6 .

Зазначила, що ОСОБА_6 часто вживає алкогольні напої. У стані сп`яніння завжди поводить себе агресивно.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_31 повідомила, що їй відомо про факт смерті ОСОБА_8 . Зазначила, що дати не пам`ятає, але приблизно о 7 год вечора до неї додому приходив ОСОБА_6 та шукав Настю, після чого пішов до ОСОБА_8 . Через деякий час вона перебувала вдома із сином та до неї додому ввечері знову приходив ОСОБА_6 , на його прохання її син дав йому сигарету. Після чого приходила ОСОБА_32 та повідомила, що ОСОБА_33 зарізав ОСОБА_34 . Вказала, що у ОСОБА_35 на руці бачила кров. Зазначила, що в той вечір до неї приїздили працівники поліції та вона підписувала якісь документи. Вказала, що конфліктів між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не було.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_36 повідомив, що він, інспектор патрульної поліції, перебуваючи на службі разом з інспектором ОСОБА_37 в темну пору доби отримали повідомлення про виклик до с. Крута Балка, у якому заявницею було вказано, що ОСОБА_6 прийшов до її будинку, б`є у вікна, двері та кричить. Прибувши до с. Крута Балка на вулиці зустріли ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння біля будинку ОСОБА_26 . В ході розмови їм стало відомо, що у будинку ОСОБА_8 відбувся конфлікт, після чого вони поїхали до будинку ОСОБА_8 . Зайшовши в двір, побачили, що світло в будинку було вимкнене, стукали в двері, які відкрила жінка та перед цим уточнила чи справді вони працівники поліції. Далі свідок залишився на вулиці, а до будинку зайшов інспектор Горбань, який побачив сліди крові та в одній із кімнат був присутній ОСОБА_8 , з яким він спілкувався, їхню розмову не пам`ятає, але чув, як ОСОБА_8 повідомив, що в нього рана в області серця. Після чого свідок також заходив у будинок та помітив сліди бійки, безлад, а також сліди розпиття алкогольних напоїв. Після цього ними була викликана оперативна група, під час очікування приїзду якої ОСОБА_6 був поряд з ними та повідомив, що в ході конфлікту з ОСОБА_8 він захищався, та показував почервоніння на його шкірі, схожі на крапочки. Порваних слідів на одязі ОСОБА_6 він не бачив, за медичною допомогою ОСОБА_6 не звертався. Свідок зазначив, що ОСОБА_6 поводив себе агресивно, перебував на той час у стані алкогольного сп`яніння, був запах алкоголю від нього.

Стосовно затримання ОСОБА_6 повідомив, що вони не примушували та не затримували його під час очікування слідчої групи, в правах його не обмежували. Вказав, що раніше неодноразово приїздив на виклик до ОСОБА_6 додому за фактом вчинення домашнього насильства, оскільки він сварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_17 . Зазначив, що у зв`язку з виконанням службових обов`язків особа ОСОБА_6 йому була відома, з огляду на що були підстави вважати, що його можуть потім не знайти, тому попросив ОСОБА_6 не покидати домогосподарство ОСОБА_8 .

Зазначив, що надав запис з бодікамери, яка фіксувала подію. Технічні характеристкики камери не дозволяють здійснювати відеозапис безперервно.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_38 повідомив, що він, інспектор патрульної поліції разом із ОСОБА_39 восени 2022 року, точної дати не пам`ятає, перебуваючи на службі, отримали повідомлення про вчинення адміністративного правопорішення від заявниці про те, що ОСОБА_6 прийшов до її будинку та б`є і стукає у двері. Після цього на службовому автомобілі виїхали на виклик, де в с. Крута Балка на вулиці біля домоволодіння ОСОБА_40 і ОСОБА_41 зустріли ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у нього була хитка хода, нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота. Далі ОСОБА_42 повідомила, що ОСОБА_6 прийшов від домоволодіння ОСОБА_8 , де, на її думку, відбувся конфлікт. З метою перевірки працівники поліції поїхали до домоволодіння ОСОБА_8 , де двері були зачинені, вони постукали, до дверей підійшла дружина ОСОБА_8 та коли пересвідчилась, що там знаходяться працівники поліції, відкрила двері і повідомила, що вона з чоловіком була вдома, до них приходив ОСОБА_6 та шукав ОСОБА_17 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відбулася бійка. На питання працівника поліції де її чоловік, відповіла, що він у будинку. Зайшовши до однієї з кімнат побачив потерпілого, який мав тілесні ушкодження, порізи та сліди крові, його дружина надавала йому допомогу, після чого він викликав швидку допомогу. Зазначив, що в будинку був безлад та сліди крові. В ході розмови з ОСОБА_8 , останній повідомив, що він був вдома з дружиною, коли до них прийшов ОСОБА_6 та шукав свою дружину ОСОБА_17 , далі між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 поранення. Після чого він з колегою викликали слідчо-оператину групу. Зазначив про те, що ОСОБА_6 повідомив, що він захищався від ОСОБА_8 , піднімав футболку та показував сліди, схожі на родимки чи крапки біля грудей, з якої сторони не пам`ятає, поводив себе неадекватно. Вказав, що ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався, пошкоджень на одязі ОСОБА_6 він не бачив.

Зазначив, що на їхнє прохання ОСОБА_25 знаходився біля них, але його не затримували. Точного часу перебування в домоволодінні ОСОБА_8 не пам`ятає.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_6 є її співмешканцем. Зазначила, що ОСОБА_6 не є агресивним, однак коли він перебуває у стані алкогольного сп`яніння вони сваряться. Під час сварок вона ходила до ОСОБА_9 додому, після чого ОСОБА_6 приходив туди та забирав її. Вказала, що конфліктів ОСОБА_6 з ОСОБА_8 не мав. Водночас, приблизно за півтора місяці до події чула, як ОСОБА_8 говорив, що колись заріже ОСОБА_6 . В подальшому, на запитання надала відповідь про те, що дій, спрямованих на реалізацію цього наміру ОСОБА_8 не вчиняв, хоча вони всі разом бачились приблизно один раз на два тижні.

Зазначила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неодноразово допомагали їм по господарству, за що отримували гроші та продукти. Вказала, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодня вживавють алкоголь.

03.10.2022 після того, як діти пішли до школи, а ОСОБА_6 пішов на роботу, до неї в гості приходили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які часто її відвідували до цього, маючи при собі дві пляшки горілки об`ємом по 0,5 л. Вони запропонували ОСОБА_13 випити горілки, на що вона погодилась. Після того, як вони разом випили одну пляшку горілки об`ємом 0,5 л, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забрали другу пляшку горілки, яка лишилась та пішли додому. Після цього, в той же день вона продовжила розпивати горілку вже з ОСОБА_6 , в ході чого між ними виникла сварка, під час якої вона хотіла вдарити сковорідкою ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_13 забрала дітей і втекла з ними до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак вони їй не відчинили двері. Водночас, після цього повідомила, що двері їй все ж таки відкрив ОСОБА_8 , однак у дім не впустив. Після цього вона разом з дітьми пішла до будинку своєї матері, де залишилася ночувати. Зазначила, що неодноразово ночувала вдома у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 після того, як сварилась з ОСОБА_6 та коли він вживав алкогольні напої. В поліцію з цього приводу не зверталась.

Вказала, що через декілька днів після цього, в ході спілкування з ОСОБА_9 , яка є її тіткою, остання їй повідомила, що вона не бачила бійки між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , коли вийшла до них, то ОСОБА_15 лежав на підлозі.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_43 повідомив, що ОСОБА_6 є його однокласником. Суду пояснив, що близько першої години ночі працівник поліції ОСОБА_33 викликав його, як понятого, на місце події. Працівники поліції роз`яснювали йому права та обов`язки, водночас, що саме не пам`ятає. Зазначив, що до місця огляду йому їхати близько 20 хвилин, огляд розпочався близько 02:00 год. В ході огляду були вилучені речі, які поміщалися до коробок, затягували хомутом. Повідомив, що бачив як вилучали стопки, вирізали ковер, опечатували одіяло, яке спочатку поклали в пакет та заклеїли його. Ніж поклали в коробку та затягли хомутами. Печатки чи клею в руках у працівників поліції не бачив. Також зазначив, що частково здійснювався відеозапис та фотофіксація огляду. Коли не здійснювався відеозапис слідча писала документи та давала їх підписувати йому та іншому понятому. Вказав, що чув, як свідку ОСОБА_9 працівники поліції ставили уточнюючі запитння. Повідомив, що бачив сліди крові на дверях, водночас слідів пошкодження дверей не помітив, на цьому не наголошували. Зазначив, що ОСОБА_8 йому відомий, як односельчанин та повідомив, що він часто вживає алкоголь, є неврівноваженою особою. ОСОБА_9 є односельчанкою, яка часто вживає алкоголь. Вказав, що додому приїхав між 3 та 4 годиною ночі. При цьому, час перебування у дорозі приблизно 20 хвилин.

Вказав, що не читав протокол огляду перед тим, як його підписувати. В судовому засіданні зазначив, що не впізнає один свій підпис, поставлений від його імені у протоколі огляду.

На запитання вказав, що не має особистої зацікавленості в результатах розслідування.

Документи, висновки експертів.

Судом відповідно до частини третьої статті 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) було досліджено надані сторонами кримінального провадження докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 03.10.2022 з фототаблицями та збереженим на картці пам`яті відеозаписом (додаток до протоколу). Встановлено, що огляд було проведено у присутності понятих ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , з участю ОСОБА_46 , ОСОБА_9 , згідно з яким місцем огляду є домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 , яке огороджене парканом, входом є зелені, металеві ворота та хвіртка, на території домоволодіння розташовані: підсобне приміщення, гаражне приміщення, підсобне приміщення по типу сарай, одноповерховий будинок. Входом до будинку слугують одностворчасті дерев`яні двері коричневого кольору, на момент огляду були у відчиненому стані. Пройшовши в середину будинку біля порогу на бетонній підлозі на відстані 40 см від порогу та 60см від правої стіни виявлено пляму РБК розміром 2 на 2 см, з якої було взято зіскоб на марлевий тампон та поруч з підлоги взято контрольний зразок. З права під стіною у веранді знаходиться дерев`яна лавка зеленого кольору, яка вкрита простирадлом біло-зеленого кольору під лавкою на підлозі маються осколки чашки. Прямо знаходяться двері синього кольору до коридору. Зліва знаходиться три відра та лавка з речами на поверхні. Пройшовши до коридиру, з правої сторони по середині виявлено чотири плями РБК. Перша пляма РБК найбільша за розміром 25 х 20 см, з якої взято змив РБК на марлевий тампон та поруч з підлоги взято контрольний змив. Дана пляма знаходиться на відстані 60 см від порогу та 45 см від правої стріни. На відстані 10 см від першої плями розміщена друга пляма РБК розміром 10 х 5 см, від неї на відстані 30 см лівіше розміщена третя пляма РБК розміром 5 х 5 см. Вздовж правої стіни розташовані речі, а саме: дерев`яна швабра, граблі, палиця, антена (телевізійна), кросівки, гумові чоботи з плямою РБК у верхній частині, розміром 12 х 4 см. В дальньому правому куту на підлозі виявлено кухонний ніж з РБК на лезі, ніж розміром 31 х 5 см, довжина леза 18 см, довжина руків`я 13 см, ширина леза 3 см, товщина 2 мм. Руків`я якої являє собою одну дерев`яну плашку з однієї сторони та з іншої дві заклепки з відсутньою плашкою. Ширина руків`я 2,5 см, товщина 1 см. РБК на ножі розміщена на відстані 15 см від кінчика ножа, а саме: на лезі. Зліва в коридорі знаходиться холодильник білого кольору з каструлею на поверхні. Прямо наявний вхід до житлової кімнати № 1, входом до якої є одностворчасті дерев`яні двері блакитного кольору, на момент огляду відчинені. На даних дверях від підлоги на відстані 80 см та 60 см від ручки дверей, виявлено пляму РБК розміром 6 х 5 з якої зроблено зіскоб та поруч зроблено контрольний зіскоб з дверей. Пройшовши до кімнати № 1 з лівої сторони знаходиться дерев`яний стілець , металева раковина салатового кольору, дерев`яна лавка та посуд, який знаходиться на металевій підставці. Вздовж стіни зліва розташований кухонний стіл з посудом на поверхні, а саме: каструля, сковородка, чайник, миска, пластмасове відро та три скляні стопки. Прямо від входу розташовані крісло, два стільці та сервант коричневого кольору з речами в середині. З правої сторони знаходиться груба пічного опалення та вхід до житлової кімнати № 2, входом до якої слугують одностворчасті дерев`яні двері блакитного кольору, що на момент огляду знаходяться у відчиненому стані. Пройшовши до кімнати по центру на килимі виявлено сліди (плями ) РБК, розміром 20 х 22 см. З даного килиму зроблено виріз РБК. Прямо розташована дерев`яна шафа коричневого кольору, два стільця, два журнальних столика з квітами та речами на поверхні. З правої сторони під стіною розкладений диван, що містить плями РБК на простирадлі розміром 10 х 15 см, з якого було зроблено виріз РБК. На дивані було виявлено підодіяльник з РБК. З правої сторони від входу знаходиться крісло червоного кольору з одягом на поверхні. Зліва в стіні мається вхід до кімнати № 3, в якій наявне ліжко з одягом, один стілець, дерев`яна тумба та туалет з РБК. В ході даного огляду було виявлено та вилучено:

1) зіскоб РБК та контрольний зіскоб із підлоги у веранді, який поміщено до паперового конверту № 1;

2) змив РБК та контрольний змив із коридору, який поміщено до паперового конверту № 2;

3) ніж з РБК із коридору, який поміщено до паперової коробки та опечатано печаткою ВП № 3 «Для пакетів № 123» (із коридору);

4) зіскоб РБК та контрольний зіскоб з дверей, які ведуть до кімнати № 1, поміщеного до паперового конверту № 3;

5) три скляні рюмки із кухні, поміщені до паперової коробки та опечатані печаткою ВП № 3 «Для пакетів № 123»;

6) виріз з ковра з РБК із кімнати № 2, який поміщено до конверту № 4;

7) виріз із простирадла з РБК із кімнати № 2, який поміщено до кімнати № 2;

8) підодіяльник із РБК з кімнати № 2, який поміщено до спецпакету НПУ № KIV 5121514/

Огляд проводився в нічний час при штучному освітленні із застосуванням фото та відеофіксації ( а.с. 89 110, том 1);

-протокол огляду від 04.10.2022 з фототаблицями у присутності понятих ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , з участю ОСОБА_6 , згідно з яким проведено огляд одягу ОСОБА_6 :

1) чоловічі ботинки чорного кольору зі шнурів`ям чорного кольору, марки «Talan», 43 розміру, довжиною стельки 29,5 см, шириною підметкова частина взуття 11 см, проміжна частина шириною 8 см, каблукова частина шириною 8 см, візерунок нижньї частини взуття у широку лінію, каблукова частина ромб;

2) штани синього кольору з біркою «Kangol», розміром М, з боковими кишенями в області бедер, вище колінної чашки кишені, що на момент огляду були порожні, у паховій частині металева змійка, на правій штанині в області нище коліна виявлено рвані пошкодження тканини у кількості двох штук, круглої форми діаметром 1.5 см, на зворотній частині зверху наявні дві кишені, ліва штанина на передній частині має сліди бруду в області коліна, на правій штанині передньої частини штанів виєявлено сліди бруду та сліди речовини бурого кольору в області вище коліна, розміром 2,5 х 2,5 см, в області коліна сліди РБК розміром 8 х 13 см, нище коліна сліди РБК розміром 8 х 6 см;

3) светер чорного кольору з трьома білими боковими полосами на рукавах, на передній частині білими літерами «Adidas», з емблемою та біркою, роміром М, на правому рукаві,на передній частині виявлено сліди бруду та речовини бурого кольору розміром 5 х 5 см, схожі сліди РБК на нижній частині правого рукава светру, на передній лівій боковій частині виявлено різані пошкодження тканини у кількості трьох штук, шириною 1 см, на зворотній частині светру ззаду в області спини виявлено пошкодження тканини шириною 1 см на 1,5 см, на правому рукаві зі зворотньої частини светру в області ліктю виявлено рване пошкодження тканини та поруч слід РБК середнім розміром 8 х 5 см, також сліди РБК виявлено на боковій частині лівого руків`я в нижній частині. В ході даного огляду було вилучено: чоловічі ботинки чорного кольору, марки «Talan», 43 розміру вилучено до картонної коробки № 1 з печаткою «Для пакатетів № 123», сині штани «Kangol», зі слідами з зовнішньої сторони РБК; светер чорного кольору «Adidas» зі слідами РБК на передні та задній частині правого рукава, на боковій частині лівого руків`я, штани та светер поміщено до картонної коробки № 2 з печаткою «Для пакетів № 123», огляд проводився в денний час при природньому освітленні (а. с. 125 136);

-протокол огляду від 04.10.2022 з фототаблицями у присутності понятих ОСОБА_47 , ОСОБА_48 з участю ОСОБА_6 , згідно з яким проведено огляд одягу ОСОБА_6 , а саме: камуфляжної футболки, бежевого, коричневого, зеленого та чорного кольору, на лівому рукаві в області плеча чорними нитками зашито ушкодження, що має давній характер, також у лівому боці футболки виявлено два розриви діаметром близько 1 мм. В ході огляду вищезазначену футболку було вилучено до картонної коробки з печаткою «Для пакетів № 123», огляд проводився в денний час при природньому освітленні (а. с. 153 - 157);

- протокол огляду місця події від 04.10.2022 з фототаблицями в присутності понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 з участю спеціаліста лікаря-анастезіолога ОСОБА_51 , проведеного у приміщенні пожежного виходу ЦРКЛ, що розташована за адресою вул. Стрітенська, 58 А, м. Полтава в ході якого здійснено огляд трупа чоловіка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Крута Балка Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 163-165, т.1);

- висновок експерта № 745 судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 1975 року народження, з фототаблицею, згідно з яким виявлено тілесні ушкодження, які умовно по своєму характеру та механізму виникнення, локалізації, можливо розділити на три наступні групи:

Перша група - сліпа проникаюча в ліву плевральну порожнину колото-різана рана грудної клітки з ушкодженням передньої стінки лівого шлуночка серця в проекції четвертого міжребір`я по передній пахвинній лінії, з горизонтальним розташуванням длинніка, довжиною біля 4-х см, рановий канал якої орієнтований частково зверху-вниз майже горизонтально, зліва-направо та спереду-назад, ушкоджуючи шкіру, м`які тканини, нижній край 4-го ребра, парієнтальну плевру, передню стінку перикарда; передню поверхню стінки лівого шлуночка проникаючи в його порожнину, довжиною біля 15 см без урахування пружності грудної клітини; сліпа поверхнева колото-різана рана верхньої третини передньої поверхні грудної клітини рівня 3-го міжребер`я по парастерпальній лінії праворуч з горизонтальним розташуванням, рановий канал якої орієнтований спереду-назад, зліва-направо майже горизонтально розміром біля 3,0 см; зазначені ушкодження є прижиттєвими, характерні для колото-ріжучих, та найбільш вірогідно утворилися незадовго до госпіталізації від дії колюче-ріжучого сплощеного предмету, типа ножа, клинок якого має обушок і гостре лезо, діявше з достатньою силою прикладення для їх утворення, по своєму характеру та механізму виникнення розцінюються в своїй сукупності, стосовно живої особи носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, так і по своїм наслідкам, згідно п. 2.1. «Правил судово-медичної оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995)», мають прямий причино-наслідковий зв`язок з настанням смерті.

Друга група - садно чола, синці обличчя, лівого плеча, які за своїм характером являються прижиттєвими, найбільш вірогідно утворилися незадовго до госпіталізації, від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактною поверхнею, або при контакті об такі з достатньою силою для їх утворення, стосовно до живої особи, носять ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3 «Правил судово-медичної оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995)».

Третя група - сліпа поверхнева колото-різана лоскітна рана передньо-внутрішньої частини долонної поверхні м`яких тканин лівої кисті проекції основи п`ятого пальця, за своїм характером є прижиттєвою, найбільш вірогідно утворилася незадовго до госпіталізації, від дії колюче-ріжучого плоского предмету з стоншеним краєм, яким міг бути клинок ножа, що має гостре лезо, невиключно при посильному самозахисті потерпілого в разі можливої самооборони, стосовно живої особи носить ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно п.2.3. «Правил судово-медичної оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»(наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.)».

Смерть громадянина ОСОБА_8 настала від гострої масивної крововтрати, яка розвинулась внаслідок сліпого проникаючого в ліву плевральну порожнину колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням передньої стінки лівого шлуночка серця, про що свідчать: ушита рана шкіри на грудній клітці зліва в проекції четвертого межребір`я по передній пахвинній лінії, рановий канал якої орієнтований частково зверху-вниз майже горизонтально, зліва-направо та спереду-назад, ушкоджуючи шкіру, м`які тканини, нижній край 4-го ребра, парієнтальну плевру, передню стінку перикарда, передню поверхню стінки лівого шлуночка проникаючи в його порожнину, в сукупності з медичними даними та результатами додаткових лабораторних методів дослідження.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупу громадянина ОСОБА_8 встановлено: в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 1,0 проміле, що стосовно до живої особи, згідно методичних рекомендацій «Судово-медичної діагностики смертельних отруєнь етиловим алкоголем, Київ 2004», відповідає ЛЕГКОМУ ступеню алкогольного сп`яніння. Не виявлені: метиловий, ізопропиловий, пропиловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий і аміловий спирти. Виписка з акту № 2304 від 17.10.2022 ( т. 1 а. с. 168-175);

- висновок експерта № 213 судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з яким встановлені наступні тілесні ушкодження:

-різані рани на долонних поверхнях 4-го та 5-го пальців правої кисті, які утворилися від не менш як однократної дії гострого предмета, який володів ріжучими властивостями та мав гострий край (лезо), в напрямку спереду-назад та дещо зверху-вниз, яким міг бути ніж чи будь-який інший предмет з подібними характеристиками;

-садна: на передній поверхні (ближче до зовнішньої) правого передпліччя в середній третині, в кількості 2-х, на передній поверхні правої ліктьової ділянки та на внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині, які утворились від не менш як 4-х кратної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв(-ли) під кутом до травмованих ділянок тіла, в напрямку переважно спереду-назад в ділянках правого передпліччя, правої ліктьової ділянки та переважно зліва-направо в ділянці правої гомілки;

-синець на задній поверхні правого плеча в середній третині, який утворився від не менш як однократної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею, чи при ударі об такий предмет, в напрямку переважно ззаду-наперед.

У випадку синця та саден травмуючим предметом(предметами) могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини, в тому числі і у взутті, або будь-який інший предмет(-и) з подібними характеристиками чи при ударах об такий(-і). Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в строк та за обставин вказаних підекспертною, тобто під час подій 03.10.2022 року і за ступенем тяжкості кваліфікуються наступним чином:

-різані рани, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95);

-садна та синець, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95).

Об`єктивних судово-медичних даних про взаємне розташування нападника та гомиадянки ОСОБА_9 у момент спричинення останній тілесних ушкоджень не встановлено.

Тілесні ушкодження у вигляді різаних ран пальців правої кисті, саден правого передпліччя та синця правого плеча могли утворитися внаслідок захисту рукою від ударів. Морфологічний характер та різнобічна анатомічна локалізація виявлених тілесних ушкоджень дозволяє виключити можливість їх утворення внаслідок однократного падіння підекспертної на площині («з висоти власного росту») (т. 1, а. с. 186-188);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.10.2022 з додатком - відеозаписом слідчої дії, в присутності понятих ОСОБА_52 , ОСОБА_47 , з участю захисника ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , спеціаліста ОСОБА_53 , згідно з яким, перебуваючи біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , громадянинка ОСОБА_9 повідомила, що 03.10.2022 вона перебувала вдома разом з ОСОБА_54 , у вечірній час почули стук в двері та вікна, після чого ОСОБА_55 пішов перевірити, хто «гепав» у двері та був відсутній декілька хвилин. Після чого ОСОБА_9 почула гучні звуки, сварку та вийшла до коридору, де побачила, як ОСОБА_55 лежав на підлозі, на спині, а зверху на ньому сидів ОСОБА_56 з ножем в руці. При цьому ОСОБА_55 був в крові. ОСОБА_9 спробувала вихватити ніж з рук ОСОБА_18 , але тільки порізала пальці. Також в ході екперименту ОСОБА_9 було запропоновано продемонструвати, де саме відбувалися зазначені нею подї, після чого всі учасники слідчої дії пройшли до хати, в приміщенні якої при вході мається коридор (веранда), за яким знаходиться інший коридор, в якому свідок ОСОБА_9 розмістила статиста в положенні лежачи на спині, обличчям догори, а іншого зверху над ним та вказала, що саме так знаходилися ОСОБА_18 та ОСОБА_15 відносно один до одного, коли вона їх виявила в коридорі 03.10.2022. Зазначила, що моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_57 вона не бачила (т. 1 а.с. 190-194);

- відеозаписи, надані захисником обвинуваченого в судовому засіданні на диску, на якому збережено п`ять відеофайлів, а саме:

1) 0000000 _000000_2936_0297 - на вказному відеофайлі зафіксовано спілкування працівників поліції з місцевими жителями в с. Крута Балка Полтавського району. На відеозйомці присутній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив працівникам поліції, що йому наносились удари ножем в ліву частину його тулуба в районі ребер. Також повідомляє, що йому було нанесено тілесні ушкодження сковородою. Також повідомив, що він оборонявся. На даному відео пристуній ОСОБА_6 подробиць та деталей його конфлікту не розповідає;

2) 0000000_000000_4117 0300 перегляд вказаного відеофайлу не можливий у зв`язку з технічною помилкою;

3) 0000000_000000_4117 0300 - на вказному відеофайлі зафіксовано, як працівники поліції ОСОБА_58 та ОСОБА_59 перебувають на території господарства в с. Крута Балка Полтавського району. В цей час поряд з працівниками поліції присутній ОСОБА_6 , який висловлюється нецензурною лайкою та розповідає про сутичку. Також до працівників поліції вийшла жінка, яка представилась як ОСОБА_9 , провела працівників поліції до будинку, де в одній із кімнат на дивані лежав ОСОБА_8 , в якого були порізи на тілі. Під час перебування в будинку, присутній ОСОБА_6 розповів, що прийшов до домогосподарства ОСОБА_8 , а останній на нього напав з ножем і він захищався від нападу. В цей час переміщується по будинку та вимагав від ОСОБА_8 знайти ніж, яким він йому погрожував. Після цього вийшов з будинку та продовжив розмовляти з працівником поліції;

4) 0000000_000000_0642_0301 - на вказному відеофайлі зафіксовано, що працівники поліції перебувають на території господарства ОСОБА_9 та в цей час присутній ОСОБА_56 розповідає про подробиці бійки з ОСОБА_60 . В ході розповіді пояснив, що спочатку ОСОБА_8 намагався нанести йому два удари ножем в область грудної клітки зліва, після чого він вибив ніж з рук ОСОБА_15 . А потім почав вимагати, щоб ОСОБА_15 знайшов той ніж, яким «штрикав йому у ребра», щоб відрізати йому статевий орган;

5) 0000000_000000_2507_0304 - на вказному відеофайлі зафіксовано, що ОСОБА_6 спілкується з чоловіком який представився, як батько ОСОБА_61 . Під час їхнього спілкування ОСОБА_56 висловлювався нецензурними словами та розповів, що мав наміри відрізати ножем ОСОБА_62 статеві органи, оскільки ОСОБА_8 намагався спричинити йому удари ножем в ліву частину тулуба ( т. 2 а. с. 64);

- протокол затримання особи згідно ухвали слідчого судді від 04.10.2022, згідно з яким лейтенантом поліції ОСОБА_63 у присутності захисника ОСОБА_64 та понятих було затримано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , роз`яснено йому права та обов`язки, проведено обшук, в ході якого було встановлено, що ОСОБА_6 одягнений в зелену футболку, кофту чорну, куртку чорну, джинси сині, калоші чорні (т. 1 а. с. 205-206);

- постанова прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської прокуратури від 04.10.2022 про відібрання зразків для проведення експертизи, згідно з якою дозволено та доручено працівникам слідчого відділення та кримінальної поліції ВП № 3 Полтавського РУП за участю судового експерта або медичного працівника здійснити відібрання біологічних зразків у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Крукта Балка Полтавського району Полтавської області (т. 1 а. с. 208);

- письмова згода ОСОБА_6 , згідно з якою він надав дозвіл на відібрання у нього біологічних зразків крові, слини, букального епітелію, зрізів нігтів з правої та лівої рук (а. с. 208, т.1);

- протоколи отримання зразків для експертизи від 04.10.2022, згідно з якими у ОСОБА_6 були відібрані біологічні зразки (т. 1 а. с. 209-212);

- висновок експерта № 217 судово-медичної експертизи, згідно з яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлені тілесні ушкодження: -синець в ділянці нижньої повіки правого ока та на одному рівні з ним садно в ділянці спинки носа справа, які утворилися від не менш як однократної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею, в напрямку переважно спереду-назад, тобто не характерні для утворення при падінні та можливо в строк, вказаний в постанові, тобто під час подій 03.10.2022; -садно на задній поверхні лівого стегна в середній третині, яке утворилося близько за 4 доби до моменту судово-медичного обстеження підекспертного, від однократної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею, що діяв під кутом до травмованої ділянки тіла, в напрямку переважно ззаду-наперед, тобто не характерне для утворення при падінні. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини, в тому числі і у взутті, чи будь-які інші предмети з подібними характеристиками та кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.).

Об`єктивних судово-медичних даних про взаємне розташування нападника та гр. ОСОБА_6 у момент спричинення останньому тілесних ушкоджень не встановлено.

Тілесних ушкоджень, характерних для захисту руками від ударів не виявлено. Відповісти на питання «Чи могли тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 утворитися при обставинах, які вказує підекспертний»? - не представляється можливим, у зв`язку з тим, що підекспертний не зміг вказати обставини, при яких йому було спричинено встановлені тілесні ушкодження;

-протокол проведення слідчого експерименту від 24.10.2022 з фототаблицями та збереженим на CD - диску відеозаписом, здійсненого в присутності понятих, з участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , лейтенанта поліції ОСОБА_53 , ОСОБА_65 , згідно з яким ОСОБА_6 розповів, що 03.10.2022, близько 15:00 год він розпивав алкогольні напої разом з співмешканкою ОСОБА_17 , в ході чого у них виник конфлікт, після якого остання пішла з дому у невідомому напрямку. Через деякий час ОСОБА_6 вирішив йти шукати її та пішов до будинку, де проживала тітка ОСОБА_17 . Зайшовши на територію домоволодіння, він підійшов до будинку та постукав у двері та вікна будинку, після чого двері відчинив ОСОБА_8 , який був агресивно налаштований та в ході розмови вдарив підозрюваного ножем у ліву частину тулубу у ребра. В ході слідчої дії ОСОБА_6 за допомогою статиста продемонстрував, як саме ОСОБА_15 вдарив його ножем у ребра зліва. Після чого зазначив, що ОСОБА_15 схопив його за комір одягу лівою рукою та вдарив іншою рукою в ніс, як саме останній наносив йому удари, показати не зміг, оскільки не пам`ятає цього. Після чого між ними почалася бійка в коридорі, в ході якої ОСОБА_18 помітив, що у ОСОБА_15 іде кров, але звідки саме не зрозумів спочатку. Після чого зайшов в будинок у пошуках ОСОБА_17 , але не знайшов її та вийшов у двір, де і залишився чекати поліцію ( т. а. с. 217 -223);

- акт судово-психіатрічного експерта № 420 від 23.11.2022, згідно з яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, який відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждав, а перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю ( гострої інтоксикації алкоголем неускладненої), що не позбавляв його здатності повної мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляє ознак недоумства і іншого хворобливого стану психіки, і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 може постати перед судом. ОСОБА_6 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 1 а. с. 224-230);

- висновок експерта № СЕ-19/117-22/14957-БД від 07.11.2022 молекулярно-генетичного дослідження, згідно з яким встановлено генитичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наведено в таблиці, яка є в додатку до висновку експерта ( т. 1 а. с. 231-236);

- висновок експерта № 1474 від 12.10.2022 судово-медичної експертизи зразку крові ОСОБА_8 , згідно з яким кров від трупу ОСОБА_8 відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а. с. 237);

- висновок експерта № 1495 від 18.10.2022 судово-медичної експертизи зразку крові ОСОБА_6 , згідно з яким кров громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. а. с. 238-239);

- висновок експерта № 1547 від 04.11.2022 судово-медичної експертизи пари ботинок чорного кольору ОСОБА_6 , згідно з яким кров від трупу ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На парі ботинок ОСОБА_6 , чорного кольору, марки «Talan», 43 розміру (об. № 2, 3), наданих на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазначених об`єктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген (т. 1 а. с. 241-242);

- висновок експерта № 1498 від 27.10.2022 судово-медичної експертизи вирізу килиму, вилученого з кімнати № 2, згідно з яким кров від трупу ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На вирізі килиму (об. № 1), вилученому при огляді місця події господарства, розташованого за адресою АДРЕСА_2 з кімнати АДРЕСА_3 та наданому на дослідження знайдена кров. При серологічному дослідженні в зазначених об`єктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген (т. 1 а. с. 245-246);

- висновок експерта № 1501 від 21.10.2022 судово-медичної експертизи зіскоба з дверей до кімнати № 1, згідно з яким кров від трупу громадянина ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У зіскобі із дверей до кімнати № 1, наданому на дослідження в об. № 1 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазначених об`єктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген А, при умові зовнішньої кровотечі на час події у останнього (т. 1 а. с. 247-248);

- висновок експерта №1501 від 21.10.2022 судово-медичної експертизи виріз із простирадла на дивані у кімнаті №2, згідно з яким кров трупа громадянина ОСОБА_8 , відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На фрагменті тканини (в постанові виріз з простирадла на дивані у кімнаті № 2), наданому на дослідження в об.№1 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазаначеному об`єкті виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від громадянина ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген А, при умові зовнішньої кровотечі на час події у останнього (т. 1 а. с. 243-244);

- висновок експерта № 1496 від 21.10.2022 судово-медичної експертизи змиву з підлоги в коридорі, згідно з яким кров від трупу громадянина ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. У змиві з підлоги у коридорі знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаному об`єкті виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_8 і від підозрюваного ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген ( т. 1 а. с. 249-250);

- висновок експерта № 1499 від 21.10.2022 судово-медичної експертизи підковдри (в постанові вказаний як підодіяльник) з кімнати № 2, згідно з яким кров від трупу громадянина ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На підковдрі (в постанові вказаний як підодіяльник) з кіминати № 2 (об. № 1-7), яка надана на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаних об`єктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_8 і від підозрюваного ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген ( т. 1 а. с. 251-253);

- висновок експерта № 1545 від 02.11.2022 судово-медичної експертизи камуфляжної футболки, згідно з яким кров від трупу ОСОБА_8 відносить до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На камуфляжній футболці ( об. № 1), наданій на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначеному об`єкті виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від трупа ОСОБА_8 , громадянина ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген ( т. 1 а. с. 254-255);

- висновок експерта № 1546 від 02.11.2022 судово-медичної експертизи светра чорного кольору, марки «Adіdas» та штанів синього кольору марки «Kangol», згідно з яким кров від трупу ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На светрі чорного кольору, марки «Adіdas» та штанах синього кольору марки «Kangol» (об. №4,5), наданих на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначених об`єктах виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від трупа громадянина ОСОБА_8 , громадянина ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген ( т. 1 а. с. 256-258);

- висновок експерта № 1497 від 26.10.2022 судово-медичної експертизи зіскобу РБК із підлоги веранди, згідно з яким кров від трупу ОСОБА_8 відноситься до А (ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На зіскобі (об. № 1) із підлоги веранди, наданому на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначеному об`єкті виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від трупа громадянина ОСОБА_8 , громадянина ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген ( т. 1 а. с. 259-260);

- висновок експерта № 417 від 02.11.2022 судово-медичної експертизи слідів на ножі, згідно з яким у «Висновку експерта» № 1474 складеним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА: «3.1. Кров від трупу ОСОБА_8 відноситься до А (II) групи з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Згідно з «Висновком експерта» № 1495 від 17.10.-18.10.2022, складеним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА:«3.2. Кров громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до А (II) групи з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0.»

При судово-медичній експертизі слідів на ножі (об. 1,2) виявлена кров особи чоловічої генетичної статі. Статеву належність клітин установити не представилось можливим у зв`язку з відсутністю епітеліальних клітин, придатних для цитологічного дослідження в (об. 1,2). При серологічному дослідженні слідів крові в (об. 1,2) виявлений антиген А та ізогемаглютиніни анти-В ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групову належність осіб, що проходять по справі, можна прийти до висновку, що сліди крові знайдені на ножі утворились за рахунок особи(осіб) чоловічої генетичної статі кров якого(яких) належить до групи А (II) системи АВО, в тому числі, як від громадянина ОСОБА_8 , так і від громадянина ОСОБА_6 , якщо на момент скоєння злочину в останнього, були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі (т. 1 а. с. 261-263);

-висновок експерта № 273 - МК від 16.11.2022 судово-медичної експертизи клаптика шкіри та 4-го ребра громадянина ОСОБА_8 та ножа, згідно з яким на клаптику шкіри з долонної поверхні лівої кисті, колото-різана рана, яка утворилася від дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого має обушок і гостре лезо, при чому клинок в ушкодженні діяв з елементами різання та змінював направлення дії; на фрагменті 4-ого ребра зліва, колото-різане ушкодження з частковим пересіченням нижнього краю фрагмента ребра, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого має обушок і гостре лезо. По краях і на стінках ушкоджень, на клаптику шкіри та фрагменті 4-ого ребра зліва, виявлено синьо-зелене забарвлення, характерне для присутності сполук заліза, у вигляді загального забруднення. Враховуючи механізм утворення колото-різаних ушкоджень, на клаптику шкіри та фрагменті 4-ого ребра громадянина ОСОБА_8 та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що колото-різані ушкодження, могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу (т. 1 а. с. 264-266)

- висновок № 94 від 04.10.2022 щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння ( т. 1 а. с. 279).

Речові докази.

Судом безпосередньо досліджено речові докази- взуття та одяг, що належать обвинуваченому ОСОБА_6 та встановлено, що одяг є ношеним та має пошкодження та дірки. Крім того, на одязі та взутті, є плями та є позначення на тканині в тих місцях, де експертом відбиралися зразки для дослідження.

Досліджений ніж має на лезі сліди від плями, схожої на кров.

Позиція сторони захисту.

Узагальнені доводи сторони захисту під час судового розгляду зводяться до наступного.

На думку сторони захисту не було підстав невідкладності проникнення до житла не переслідувався підозрюваний з метою його затримання (його взагалі незаконно затримали за дві години до початку огляду на дорозі біля господарства і це не було зафіксовано протоколом затримання), не рятували життя людей (потерпілий ОСОБА_8 відсутній у будинку згідно відеозапису слідчо дії), не рятували майно, так як не було ні небезпеки майну, ні необхідності.

ОСОБА_9 перебувала в господарстві та житлі і могла самостійно вжити заходів до врятування майна в разі потреби, але потреби в даному випадку не було. Таким чином, проникнення до житла було незаконним зі сторони поліцейських. Крім цього, у матеріалах кримінального провадження наявна заява ОСОБА_9 , яка дала дозвіл провести огляд господарства:

1) дозвіл на огляд саме господарства, а не житла, оскільки під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей;

2) заява не містить дозволу на проникнення як до господарства, так і до житла;

3) в самій заяві не міститься дозвіл на проникнення до житла, не міститься дозвіл провести в ньому огляд.

Таким чином, на думку захисника, ОСОБА_9 не надавала письмовий дозвіл на проникнення до житла, проведення в ньому огляду.

Крім цього, в будинку тимчасового проживав також ОСОБА_8 , який не надав письмового дозволу на огляд свого житла.

Крім цього, документальним власником цього житла є померла особа ОСОБА_66 . Фактичним власником є спадкоємець ОСОБА_67 , який надав дозвіл на тимчасове проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Тож фактичний власник господарства та житла - не надавав письмового дозволу на проникнення до господарства, на проникнення до житла, на проведення в ньому огляду.

Тому, захисник вважав, що з цих підстав огляд проведено незаконно.

Крім цього, під час проведення огляду житла повинні бути запрошені в якості понятих дві незацікавлені особи, однак понятий ОСОБА_43 є однокласником та товаришем ОСОБА_6 , тобто є зацікавленим в результатах справи через дружні стосунки з обвинуваченим. Крім того, захисник зазначив, що понятий ОСОБА_43 на одному з аркушів протоколу огляду свій підпис не ставив, сам протокол огляду не читав.

Інший понятий є працівником правоохоронного органу - водієм у державній службі охорони, тому не можна його вважати незацікавленим.

ОСОБА_6 фактично незаконно було затримано 03.10.2022 о 20-48 год, коли він через підкорення наказу змушений був перебувати біля працівників поліції, що також було зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейських, а також проведеними з його участю слідчих та інших процесуальних діях.

Документально затримання ОСОБА_6 було зафіксовано в ухвалі суду від 04.10.2022, згідно з якою час затримання слід вважати 19:30 год - після обрання слідчим суддею запобіжного заходу, а також в протоколі затримання від 04.10.2022, де зазначено час затримання о 20:30 год.

До цього часу, майже добу ОСОБА_6 утримувався у відділенні поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, йому не було роз`яснено права затриманого, до 16:40 год (часу оголошення підозри) не було надано захисника, при цьому було проведено численні слідчі та інші дії за участі ОСОБА_6 без захисника.

Під час затримання з 20:48 год 03.10.2022 до 15:55 год слідчі дії, спрямовані на отримання доказів, в тому числі із порушенням права на захист є незаконними та нікчемними.

Серед цих слідчих та інших процесуальних дій є відібрання біологічних зразків, два протоколи вилучення одягу та взуття ОСОБА_6

04.10.2022 о 1:23 год внесено інформацію до ЄРДР про подію, яка є предметом розгляду даного судового розгляду та розпочато досудове розслідування.

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 04.10.2022 створено слідчу групу для розслідування зазначеного кримінального правопорушення, до якої включено п`ять відповідних посадових осіб відділення поліції №3, серед яких визначено старшого слідчої групи.

До складу групи слідчих не включено старшого слідчого Полтавського районного управління поліції ОСОБА_68 , проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчому ОСОБА_69 ніхто не доручав.

Відсутність повноважень у слідчого ОСОБА_70 на призначення 04 жовтня 2022 року експертизи також підтверджується долученими прокурором до матеріалів провадження роздруківками з ЄРДР, яка містить інформацію про рух кримінального провадження №0000202 та постановою про визначення слідчих, які розслідуватимуть це кримінальне провадження від 04.10.2022.

Зазначений слідчий іншого слідчого підрозділу ОСОБА_71 04.10.2022 в період часу з 07: 50 год до 08:15 год, вже після внесення інформації до ЄРДР, не будучи слідчим слідчої групи із розслідування кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_8 , не маючи відповідних процесуальних повноважень провів огляду трупа ОСОБА_8 , про що склав протокол, а також фототаблицю як додаток до нього.

У зв`язку із зазначеним сторона захисту наполягала на визнанні недопустимими доказами висновок судово-медичної експертизи № 745 від 04.10.2022 року трупа ОСОБА_8 та решти похідних від нього доказів, отриманих під час проведення цієї експертизи:

- копія медичних документів - медична карта стаціонарного хворого №2372 на ім`я ОСОБА_8 . Полтавської центральної районної клінічної лікарні з додатками;

- зразки крові ОСОБА_8 ;

- клаптику шкіри та шматочку ребра;

- лікарське свідоцтво про смерть № 856 від 04.10.2022 року.

Крім того, під час незаконного затримання з ОСОБА_6 було проведено слідчі дії, спрямовані на отримання доказів, в тому числі із порушенням права на захист, з огляду на що вони є незаконними. Серед цих слідчих та інших процесуальних дій є чотири факти відібрання біологічних зразків для експертного дослідження, про що було складено чотири протоколи.

Висновок судово-медичної експертизи № 217 від 04.10.2022 було отримано в умовах незаконного затримання з порушенням права на захист, який зафіксував певні тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , але не всі тілесні ушкодження і тому не повній мірі є об`єктивним.

Висновки судових експертиз, в тому числі судово-імунологічних, судово-цитологічної, медико-криміналістичної, генетичної проведені для дослідження об`єктів, які отримані не в законний спосіб, і як плоди отруєного дерева не можуть використовуватись судом під час прийняття рішення у нарадчій кімнаті.

Слідча дія слідчий експеримент, проведений з метою перевірки первинних показань, отриманих під час допиту свідка ОСОБА_9 є недопустимим доказом з огляду на те, що слідчий ОСОБА_72 , який не мав повноважень слідчого у даному кримінальному провадженні провів слідчу дію- допит свідка ОСОБА_9 . В результаті допиту було отримано інформацію, яка може слугувати доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, сторона захисту заперечувала щодо використання судом протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 через незаконність джерела інформація про докази, які перевірялись.

Речові докази у кримінальному провадженні є неналежними та недопустими через численні порушення під час їх отримання - отримані під час незаконного огляду місця події (фактично нелегалізованого обшуку).

Померлий ОСОБА_8 мав неприязнь до ОСОБА_6 і за кілька місяців до події, що розглядається виказував намір «зарізати» ОСОБА_6 , що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_21 .

ОСОБА_8 без жодних пояснень наніс кілька ударів ножем в життєво небезпечну ділянку тіла ОСОБА_6 - в ліву частину грудної клітини, тобто в область серця, і в разі певних умов реально міг убити ножем ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_6 виникло право на необхідну оборону. Незважаючи на це, ОСОБА_8 продовжив свій інтенсивний напад, нанісши удар по голові ОСОБА_6 та потягнув до себе і в подальшому, намагався ножем нанести ушкодження. В подальшому в ході оборони від нападу при невстановлених належними і допустимими доказами обставинах і механізмі ОСОБА_8 отримав ушкодження, від якого помер. Такі дії ОСОБА_6 означають, що у нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання.

Під час розслідування і розгляду справи повинна була розглядатись максимум за ст.118 КК України, але за фактом і наслідками наявна необхідна оборона, яка не була перевищена.

Оцінка доводів сторони захисту.

Надаючи оцінку всім без винятку доводам сторони захисту, суд зазначає, що в ході судового розгляду даного кримінального провадження, суд встановив відсутність підстав для визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року справі № 756/10060/17.

При цьому, звертається увага сторони захисту на те, що застосовуючи релевантну практику Верховного Суду, суд не підшукує доводи щодо допустимості доказів, а діє відповідно до положення ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Щодо недопустимості, на думку сторони захисту, протоколу огляду трупа ОСОБА_8 , висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 та похідних доказів, отриманих під час проведення експертизи.

Так, виходячи з наведеного вище, а також враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року справі № 756/10060/17, суд може визнати дані висновку експертизи недопустимими доказами лише за умови, якщо призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи призвела до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України. У разі визнання даних висновку експерта недопустимими доказами у зв`язку з призначенням експертизи таким слідчим, суд у кожному випадку повинен аргументувати, які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.

У розумінні пункту 2 частини третьої статті 87 КПК реалізація органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, як підстава для визнання доказів недопустимими означає вчинення дій чи прийняття рішень, які не належать до предмета відання цих органів.

Нормативна вимога проведення процесуальних дій, у тому числі призначення експертиз, уповноваженими суб`єктами покликана забезпечити вчинення цих дій особами з необхідною кваліфікацією, які виконують свої професійні обов`язки в умовах передбаченого законом контролю і у визначений правовий спосіб.

Зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції як органи досудового розслідування згідно з частиною першою статті 38, статті 40 КПК уповноважені починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, проводити слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених КПК, і здійснювати інші повноваження, надані зазначеним нормативним актом. Згадані посадові особи несуть відповідальність за законність і своєчасність власних дій.

З урахуванням викладеного, неприпустимим є перебирання на себе процесуальних повноважень слідчого сторонніми особами або ж працівниками інших структурних підрозділів відповідного правоохоронного органу. Водночас слідчі слідчого відділу є посадовими особами, які наділені аналогічними правами, обов`язками й несуть однакову відповідальність за правомірність їх реалізації. Незалежно від персоналій, кожен зі слідчих діє в межах установленої законом процедури як уповноважений представник органу досудового розслідування.

У слідчій практиці виникають непередбачувані ситуації, коли виконання необхідних процесуальних дій не терпить зволікань, однак вчинення їх слідчим, включеним до слідчої групи, а також внесення змін до її складу постановою керівника органу досудового розслідування, неможливе чи істотно ускладнене, наприклад, у зв`язку з відсутністю цих службових осіб на місці в неробочий час. У подібних виняткових випадках невідкладні процесуальні дії може здійснити інший слідчий, наприклад черговий, який виконує свої обов`язки в силу закону й відповідних підзаконних нормативно-правових актів. Незастосування означеного способу дій і викликана ним затримка може зумовити втрату доказів чи додаткові труднощі в їх отриманні, призвести до порушення прав та законних інтересів потерпілих, інших осіб, унеможливити ефективне розкриття злочинів, повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження. Зазначені наслідки є несумісними з завданнями захисту особи, суспільства й держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого й повного розслідування, і здатні знівелювати ключову мету існування належної правової процедури.

За обставин цієї справи призначення експертизи слідчим, який не включений до складу слідчої групи у кримінальному провадженні постановою керівника органу досудового розслідування, саме по собі не призводить до порушення будь-яких конвенційних, конституційних чи інших прав і свобод підозрюваного або інших осіб.

Доручаючи експерту чи експертній установі здійснення відповідного дослідження, слідчий не бере в ньому участі. Він лише ініціює експертизу, тобто розпочинає відповідну процедуру.

Крім цього, слідчий у разі доручення експертизи установі не вправі визначити і конкретного експерта, бо це належить до повноважень керівника установи відповідно до пункту 4.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (в редакції, чинній на час призначення експертизи; далі Інструкція № 53/5).

Слідчий не має законних можливостей вплинути на перебіг і результати експертного дослідження в будь-який спосіб. Адже відповідно до статті 4 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII (далі Закон № 4038-ХІІ) експерт є незалежним у своїй діяльності, однією з гарантій чого є заборона будь-кому втручатися у проведення експертизи під загрозою передбаченої законом відповідальності.

Незалежно від підстави проведення експертизи судовий експерт у силу вимог статті 69 КПК, пункту 1 частини першої статті 12 Закону № 4038-ХІІ зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний висновок, а згідно зі статтею 70 КПК несе встановлену законом відповідальність за завідомо неправдивий висновок чи відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Ініціювання експертизи слідчим, не включеним до складу слідчої групи, не може відбитися на якості результатів дослідження. Адже доказова сила висновку експерта визначається повнотою вирішення поставлених перед ним питань, правильністю використаної методики й науковою обґрунтованістю, а не персональними ознаками суб`єкта призначення експертизи.

Водночас за умови, якщо залучення експерта особою, не включеною до складу слідчої групи, призвело до недоліків змісту чи обсягу питань, поставлених на вирішення експерта, або ж направлення для дослідження не всіх необхідних об`єктів і документів, негативні наслідки цього можуть бути своєчасно усунуті в установлений законом спосіб.

Зокрема, норми статті 69 КПК, частини першої статті 13 Закону № 4038-ХІІ наділяють судового експерта правом подавати клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків, а також правом «експертної ініціативи»: вказувати у висновку виявлені під час проведення експертизи відомості, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені запитання. Крім цього, сторони кримінального провадження вправі заявити клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи.

Виходячи з наведеного, призначення експертизи слідчим, не включеним до складу слідчої групи, не є реалізацією цією службовою особою своїх повноважень, не передбачених кримінальним процесуальним законом, що нівелювало б доказове значення висновку експерта.

Окрім наведеного, доводи сторони захисту в частині щодо визнання даних висновку судово-медичної експертизи недопустимими доказами не містили аргументів, які саме конвенційні або конституційні права, свободи чи інтереси обвинуваченого були порушені в результаті призначення експертизи слідчим, котрий не був визначений начальником слідчого відділу для здійснення досудового розслідування.

Сторона захисту не мотивувала, яким чином прийняття відповідного рішення не слідчим ОСОБА_73 , а іншим слідчим, який входить до складу слідчої групи могли сприяти ефективнішому здійсненню тих чи інших прав обвинуваченого або підвищити якість експертного дослідження.

Неспроможними суд вважає також доводи захисника про недопустимість, як доказу, експертного висновку через відсутність у матеріалах справи постанови слідчого про її призначення.

Відсутність цієї постанови у матеріалах кримінального провадження не ставить під сумнів законність отримання доказів органом досудового розслідування та їх допустимість, оскільки у висновку експерта № 745 є посилання на дату її винесення, перелік конкретних питань, які були поставлені слідчим на вирішення експерту. При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК сторона захисту будь-яких клопотань з цього приводу не заявляла. Не заявлялося нею таких клопотань і при розгляді справи в суді.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2019 року справі № 565/1725/16-к дійшов аналогічного висновку щодо відсутності підстав для визнання недопустимими висновків експертиз через відсутність в матеріалах справи постанов слідчого про їх призначення.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказу- протоколу огляду трупа, складеного 04.10.2022 слідчим ОСОБА_73 суд наголошує на тому, що стороною захисту не зазначено та судом не встановлено які саме конвенційні або конституційні права, свободи чи інтереси обвинуваченого були порушені в результаті проведення такого огляду слідчим, котрий не був включений до слідчої групи для здійснення досудового розслідування. Крім того, суд вважає релевантним посилання на постанову ВС від 26.09.2022, справа № 737/641/17, провадження № 51-6562км18, де зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 87 КПК доказ має бути визнаний недопустимим лише за умови, якщо він отриманий виключно в результаті дій, що становили істотне порушення прав та свобод людини. Водночас, якщо відповідний доказ із неминучістю був би отриманий незалежно від такого порушення прав підозрюваного, такий доказ може бути визнаний допустимим (доктрина «неминучого виявлення» є одним із виключень з доктрини «плодів отруйного дерева»).

Отже, для вирішення питання про допустимість в цілому протоколу огляду трупа ОСОБА_8 , суд враховує, що існують об`єктивні підстави вважати, що виявлені на ньому рани та синці під час цього огляду були б із неминучістю виявлені незалежно від показань обвинуваченого та позиції сторони захисту.

Таким чином, за відсутності будь-яких даних про те, що при проведенні відповідної слідчої дії було допущено істотне порушення прав та свобод людини, а також за відсутності підстав вважати, що проведенням огляду іншим слідчим могли бути встановлені інші обставини, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недопустимим доказом протокол огляду трупа.

Щодо недопустимості, на думку сторони захисту, протоколу огляду місця події від 03.10.2022.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо недопустимості вказаного доказу, суд дійшов висновку про їх безпідставність та необгрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Тобто законодавцем, крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Так, судом встановлено, що відповідно до наданої працівникам поліції заяви, ОСОБА_9 надала письмову згоду провести огляд господарства за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 88, том 1).

Суду не надано будь-яких даних, на підставі яких можна було б зробити висновок про те, що надана ОСОБА_9 згода на огляд не охоплювала безпосередньо будинок, де вона мешкала, а стосувалась тільки господарських приміщень, як про це заявляє сторона захисту.

Водночас, будь-які зауваження до проведеного огляду у ОСОБА_9 були відсутні, що вбачається зі змісту самого протоколу огляду. В ході допиту свідок ОСОБА_9 також не повідомила суду про незаконність проведеного огляду за місцем її проживання та ненадання нею згоди на проведення такого огляду.

При цьому, поняття житло, що використовується у ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тлумачиться Європейським судом з прав людини набагато ширше, ніж місце для проживання фізичної особи: включаються також самочинне будівництво, офісні приміщення, складські приміщення, місця для тимчасового перебування.

Слід також зазначити, що законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє. Такого висновку дійшов також Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 у справі № 390/2268/15-к, провадження № 51-3583 км 19.

Отримання слідчим згоди від власника житла є рівноцінним ухвалі слідчого судді та правовою підставою для проникнення до житла і здійснення в ньому огляду. Положення, викладені у ч. 1 ст.233 КПК, є абсолютно визначеними і не пов`язані з положеннями ч. 3 ст. 233 КПК. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.05.2019 у справі № 753/24114/16-к, провадження № 51-497 км 17.

Разом з тим, з метою захисту прав та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні у системному тлумаченні ч. 2 ст. 233 КПК України під володінням слід розуміти фактичне володіння річчю (майном). Тобто фактичне володіння не варто ототожнювати з правом власності. Такий широкий підхід до розуміння понять "житло", зарахування до "іншого володіння" офісних та службових приміщень, приміщень господарського, виробничого та іншого призначення незалежно від форм власності відповідає й прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 761/27114/14-к.

У постанові ККС ВС від 23.03.2021 у справі № 144/1182/15-к, провадження № 51-2161 км 19, Верховний Суд дійшов висновку про те, що не встановлення права власності осіб, які надали згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, не має значення для оцінки законності дій слідчих органів і допустимості отриманих доказів, якщо стороною захисту не було надано доказів, які ставили б під сумнів той факт, що особи, які надали згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, фактично володіли ним у значенні ст. 233 КПК.

Стороною захисту не спростовано ту обставину, що у будинку, де було проведено огляд, свідок ОСОБА_9 не проживала, не була його фактичним володільцем у розумінні положень ст. 233 КПК України. Більше того, зазначена обставина була підтверджена як показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , так і показами самого обвинуваченого.

Доводи сторони захисту про особисту зацікавленість понятих, присутніх під час проведення огляду, є надуманими.

Так, зазначаючи про зацікавленість понятого ОСОБА_45 , захисник обгрунтовує її тим, що він працює у Державній службі охорони водієм. Проте, такі доводи сторони захисту суд вважає припущеннями, які нічим не підтверджені, позаяк захисник жодним чином не пояснив як місце роботи понятого зумовлює його особисту зацікавленість у результатах слідчої дії.

Інший понятий, ОСОБА_43 , який був допитаний в ході судового розгляду, свою особисту зацікавленість в результатах проведеної слідчої дії заперечив. Водночас, зазначив, що вилучені під час огляду речі, зокрема, ніж, стопки, виріз з плямами крові з ковра, працівники поліції складали в коробки та затягували хомутом, бачив, як опечатували ковдру. Також вказав, що під час огляду здійснювалось фотографування.

Позицію сторони захисту щодо недопустимості доказу- протоколу огляду у зв`язку з тим, що понятий його не читав та не підписував один із аркушів документа не спростовує достовірість відомостей, внесених до протоколу огляду. Більше того, такі відомості повністю узгоджуються з переглянутим відеозаписом, який є додатком до протоколу огляду, показами свідка ОСОБА_9 . Крім того, в ході перегляду наданого відеозапису встановлено, що поняті були присутні під час проведення слідчої дії, особисто сприймали обставини та дані, які заносились до протоколу слідчої дії. При цьому будь-які зауваження у них були відсутні, що також зафіксовано у документі та на відео.

Щодо недопустимості, на думку сторони захисту, протоколу огляду одягу і взуття ОСОБА_6 від 04.10.2022, а також протоколів відібрання біологічних зразків та вилучених об`єктів дослідження.

Позиція сторони захисту грунтується на тому, що під час незаконного затримання ОСОБА_6 з ним було проведено слідчі дії, спрямовані на отримання доказів з порушенням права на захист, а саме: відібрання біологічних зразків та вилучення одягу.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту, суд звертає увагу на те, що така процесуальна дія, як отримання зразків для експертизи, пов`язана з необхідністю отримання доказів, які носять об`єктивний характер, і не залежать від волі особи, у якої вони відбираються, а тому вона не може розглядатися як така, що порушує право особи зберігати мовчання. Присутність чи відсутність захисника у цьому випадку не може позначитися на змісті отриманих під час цієї дії результатів.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, зокрема викладеною у постановах від 3 грудня 2018 року (справа № 722/1172/16-к), від25червня 2019 року (справа № 423/1766/16), від 2квітня 2020 року (справа №415/1864/14-к), від 7 грудня 2020 року (справа № 728/578/19), де Верховний Суд не знайшов підстав вважати відсутність захисника при отриманні зразків для експертизи порушенням прав на захист особи, у якої вони відбираються.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б указували, що ця дія була здійснена всупереч волі ОСОБА_6 або із застосуванням до нього фізичного чи психічного тиску. Так, згідно з письмовою згодою ОСОБА_6 , він надав дозвіл на відібрання у нього біологічних зразків крові, слини, букального епітелію, зрізів нігтів з правої та лівої рук (а.с. 208, т.1).

Разом з тим, протоколи за результатами цих слідчих дій були складені у відповідності до вимог КПК, підписані, у тому числі підозрюваним. При цьому будь-яких зауважень, зокрема щодо участі захисника у цій процесуальній дії, від нього не надходило.

Також отримання зразків для експертизи є самостійною процесуальною дією, воно відбувається відповідно до ст. 245 КПК у порядку, визначеному ст. 241 цього Кодексу, на підставі постанови прокурора, яка є окремим процесуальним документом, а про проведення такої слідчої дії складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження видно, що в них наявна постанова прокурора про відібрання зразків для проведення експертного дослідження у підозрюваного ОСОБА_6 від 04.10.2022.

Крім того, слід зазначити, що положення ст. 245 КПК України визначають підстави та порядок відібрання біологічних зразків для експертизи.

При цьому, відбирання біологічних зразків у ОСОБА_6 здійснено у відповідності до вимог ст. 245 КПК та участь захисника, при цьому, не є обов`язковою. Таким чином, право на захист не порушено.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.04.2020 у справі № 415/1864/14-к, провадження № 51- 6004 км 19.

Тому суд не знаходить підстав вважати, що органом досудового розслідування порушено процесуальний порядок отримання зразків для експертизи або право на захист ОСОБА_6 під час проведення цієї слідчої дії.

За вищенаведених обставин, відповідні процесуальні документи, відібрані біологічні зразки та похідні докази, отримані з використанням результатів вказаних слідчих дій, також є допустимими доказами.

Суд також вважає релевантним посилання на зазначені висновки суду і в частині вирішення питання щодо допустимості протоколів огляду одягу та взуття ОСОБА_6 від 03.10.2022 та 04.10.2022.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що згідно з письмовими заявами, ОСОБА_6 добровільно надав письмову згоду на огляд його речей (а. с. 124, 152, том 1). Огляд речей здійснювався у присутності понятих. При цьому, зі змісту протоколів огляду вбачається відсутність в учасників слідчих дій будь-яких зауважень до їх проведення.

При цьому, слід зауважити, що огляд речей проводиться за правилами ст. 237 КПК України. Відповідно до положень ч. 3 вказаної норми, для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження.

Наведене дає підстави для висновку про те, що участь захисника під час проведення огляду речей не є обов`язковою.

Разом з тим, стороною захисту не наведено, яким чином присутність захисника під час огляду добровільно наданих речей зумовила б допустимість протоколів відповідних процесуальних дій, встановлення інших відомостей, ніж ті, що були внесені до протоколів слідчих дій.

За таких обставин, доводи сторони захисту в цій частині суд також знаходить безпідставними.

Щодо недопустимості, на думку сторони захисту, речових доказів.

Обгрунтовуючи таку позицію захисник посилався на те, що речові докази були здобуті органом досудового розслідування у незаконний спосіб- в результаті проведення незаконного обшуку, а також на те, що вони не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

Питання щодо дотримання органом досудового розслідування вимог КПК під час проведення огляду місця події судом вже досліджувалось та надано вище відповідне обгрунтування.

За таких обставин, речові докази отримані у законний спосіб.

Щодо невідкриття речових доказів стороні захисту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися із доказами (в тому числі речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

Слід звернути увагу, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 30.11.2022 стороні захисту були відкриті усі матеріали досудового розслідування. Крім того, їм вручався реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому, зокрема, було зазначено про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів. Обвинуваченому та його захиснику була надана можливість ознайомитися із даними речовими доказами.

Судове засідання відбувалося відповідно до вимог ст. 22 КПК України на засадах змагальності, жодна із сторін не була позбавлена права заявляти відповідні клопотання та ставити перед судом питання дослідження тих чи інших доказів.

Після дослідження таких доказів судом, в судовому засіданні було оголошено перерву та надано стороні захисту час для підготовки позиції у справі у зв`язку із дослідженням речових доказів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання речових доказів недопустимими з тих підстав, що вони не були відкриті стороні захисту.

Про відсутність підстав для визнання речових доказів недопустимими у зв`язку з їх невідкриттям стороні захисту дійшов також і Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 688/2831/17.

Щодо недопустимості, на думку сторони захисту, слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 .

Така позиція сторони захисту обґрунтована тим, що допит зазначеного свідка було здійснено слідчим, який не входив до групи слідчих у даному кримінальному провадженні. А в подальшому, з метою перевірки наданих показів, зі свідком було проведено слідчий експеримент. Враховуючи незаконність джерела інформації про докази, які перевірялись, протокол слідчого експерименту є неналежним доказом.

Надаючи оцінку таким доводам, суд вважає релевантним посилання на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17, зміст якого наведено вище у вироці. Так, суд може визнати дані протоколу слідчого експерименту недопустимими доказами лише за умови, якщо проведення цієї слідчої дії призвело до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України з належним мотивуванням та зазначенням які саме конвенційні чи конституційні права і свободи підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб були знівельовані, звужені чи обмежені та в чому це виразилося.

Проте, таких порушень судом не встановлено.

Разом з тим, стороною захисту не вказано та перед судом не доведено як зазначена обставина вплинула на достовірність показів свідка, наданих на досудовому розслідуванні.

Водночас, суд зазначає, що покази, надані свідком під час досудового розслідування не досліджуються судом та їм не надається оцінка під час судового розгляду.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання доказу недопустимим.

Щодо часу фактичного затримання ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право бути чітко і своєчасно повідомлений про свої права, а також отримати їх роз`яснення, на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій, не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати.

В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачений фактично був затриманий 03.10.2022 о 20 год 48 год. Зазначене підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а. с. 64, том 2), показами самого обвинуваченого, показами свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 .

Встановлено, що фактично за наказом працівника поліції ОСОБА_6 з 20 год 48 хв 03.10.2022 був під контролем працівників поліції, перебував до ранку наступної доби у відділенні поліції.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.10.2022 підозрюваному на той час ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказаною ухвалою визначено строк тримання під вартою 04.10.2022 з 19 год 30 хв.

В подальшому, оперуповноваженим СКП Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було складено протокол затримання ОСОБА_6 згідно з ухвалою слідчого судді та вручено підозрюваному у присутності захисника.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 фактично був затриманий до постанови відповідної ухвали слідчого судді з 20 год 48 хв 03.10.2022.

Оцінка доказів.

Досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, які б слугували підставами їх недопустимості; достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України характеризується: 1) діянням - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді фізіологічної смерті потерпілого; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.

Згідно з обвинуваченням, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_6 злочину полягала в умисному нанесенні потерпілому двох ударів ножем у грудну клітину, внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Умисне вбивство з суб`єктивної сторони характеризується умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті, або свідомо припускає настання таких наслідків. При вирішенні питання щодо спрямованості (змісту) умислу особи необхідно виходити із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховувати не тільки поведінку винуватця і потерпілого напередодні злочину та їхні стосунки, але й спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, застосоване знаряддя злочину, характер, локалізацію та ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, а також поведінку винної особи після скоєного. Про наявність прямого умислу можуть свідчити такі дії особи, які завідомо для неї повинні були потягнути за собою смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій- бажання настання смерті потерпілого.

Подія, фактичні обставини та наслідки вчиненого кримінального правопорушення підтверджуються дослідженими у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Так, згідно з показами свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку, де вона проживала разом із ОСОБА_8 , висловлюючи при цьому погрози. В ході конфлікту із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження ножем в область грудної клітини, внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Такі покази свідка ОСОБА_9 узгоджуються з відомостями, отриманими в ході проведення з нею слідчого експерименту, фактичними даними, отриманими під час огляду місця події 03.10.2022.

Покази свідка ОСОБА_9 в частині того, що вона намагалась забрати ніж із рук ОСОБА_6 підтверджуються висновком експерта, який встановив наявність у неї на правій руці відповідного тілесного ушкодження.

Факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується, окрім відповідного акту обстеження, показами свідків, які спілкувались з обвинуваченим у день, коли сталась подія та показами свідка ОСОБА_13 , яка вказала, що вживала з ОСОБА_6 у той день алкогольний напій.

Тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками підтверджуються протоколом огляду трупа ОСОБА_8 , висновком експерта № 745 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 .

Факт спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень саме тим знаряддям злочину, який був встановлений органом досудового розслідування підтверджується висновком судово-медичної експертизи слідів на ножі № 417 від 02.11.2022, висновком судово-медичної експертизи клаптика шкіри та 4-го ребра ОСОБА_8 та ножа № 273-МК від 16.11.2022.

Покази свідка ОСОБА_9 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 саме ОСОБА_6 також підтверджуються висновками експертиз одягу та взуття, що був вилучений у обвинуваченого, згідно з якими, з урахуванням висновку експерта № 217, яким не встановлено у ОСОБА_6 зовнішньої кровотечі, на всіх предметах одягу та взутті ОСОБА_6 наявні сліди крові потерпілого. Крім того, під час судового розгляду не здобуто відомостей про перебування в будинку чи біля нього під час події інших осіб, які могли б бути причетними до вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи суб`єктивну сторону складу кримінального правопорушення судом надано оцінку зібраним у справі доказам у сукупності з доводами сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_6 зазнав нападу з боку потерпілого та захищався від нього.

За результатами такої оцінки суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що обвинувачений діяв у стані необхідної оборони.

Так, відповідно до положень ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

При цьому для вирішення питання про відсутність чи наявність стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, а також перевірити наявність чи відсутність обставин, передбачених ч. 5 ст. 36 КК України.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, сприймати загрозу як реальну.

Так, з показів обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 слідує, що перед подією, обвинувачений та потерпілий не перебували у стані конфлікту. Більше того, за весь час їх спілкування, вони не сварились, бійок, конфліктів між ними не виникало.

Обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку потерпілого у пізній час доби, коли останній уже відпочивав, гучно стукав у двері та вікна будинку потерпілого, при цьому голосно вигукуючи, що він когось «уб`є, заріже».

З показів обвинуваченого слідує, що потерпілий вийшов до нього повністю оголений.

В даному випадку обов`язково має бути встановлено наявність у потерпілого умислу вчинити щодо обвинуваченого суспільно небезпечне посягання та існування самого акту суспільно небезпечного посягання.

Проте такого, за результатами розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Жодними доказами у справі не підтверджено, що з боку потерпілого були вчинені суспільно небезпечні дії, які були б спрямовані в бік обвинуваченого. Непереконливою є версія сторони захисту про те, що особа, яка, перебуваючи у ліжку увечері у себе вдома, бажає вчинити акт суспільно небезпечного посягання та з цією метою, будучи повністю оголеною, виходить до знайомого, який стукає до його будинку.

Покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_13 в тій частині, що вони чули від ОСОБА_8 погрозу про те, що він заріже ОСОБА_6 , суд відхиляє з таких підстав. Так, з показів обох свідків слідує, що цю погрозу вони чули одночасно, коли всі разом їхали у машині. Разом з тим, свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що ця подія відбулась за півтора місяці до того, як ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження, тобто влітку. А свідок ОСОБА_21 повідомив суду про те, що ця подія сталась у грудні 2021 року, тобто за 10 місяців до факту смерті потерпілого, взимку. Наявність таких розбіжностей у показах свідків викликає сумніви у їх достовірності.

Крім цього, на погрозу вбивством близькій людині, яким для обох свідків є ОСОБА_6 , вони ніяким чином не відреагували, свідок ОСОБА_13 на запитання суду відповіла, що навіть не цікавилась причинами такої погрози за умов відсутності будь-яких конфліктів протягом усього часу спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Суду не надано будь-яких даних про те, що з цього приводу було звернення до органів поліції.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про те, що ОСОБА_8 мав мотив чи мету вчинити акт суспільно небезпечного посягання відносно ОСОБА_6 .

Надаючи оцінку доводам обвинуваченого про те, що ОСОБА_8 вчинив на нього напад та наніс тілесні ушкодження ножем, суд дійшов такого висновку.

Судом враховано, що сторона захисту звертала увагу суду на досліджені речові докази у справі, що були вилучені в обвинуваченого, а саме: наявність на футболці двох маленьких пошкоджень, а на светрі двох маленьких дірок, які орієнтовно розташовані в однакових місцях та в тій частині тіла, куди вказував обвинувачений як на місце, куди спричинив йому тілесні ушкодження ножем ОСОБА_8 .

Надаючи аналіз таким доводам в сукупності з іншими обставинами справи, суд, зокрема, констатує, що футболка та светер ношені, мають інші дірки та пошкодження, розташовані на одязі хаотично, причини їх виникнення не відомі.

Судом також встановлено, що відповідно до наданого стороною захисту відеозапису, здійсненого працівниками поліції, які виїхали на місце події, та який був досліджений під час судового розгляду, ОСОБА_6 оголював верхню частину свого тіла, а саме: грудну клітину. З відтвореного відеозапису не встановлено наявність у ОСОБА_6 в області грудної клітини тілесних ушкоджень, ножових поранень чи слідів крові.

Допитані в ході судового розгляду свідки - працівники поліції, які прибули на місце події за викликом повідомили суду, що ОСОБА_6 говорив їм про те, що на нього напав ОСОБА_8 та демонстрував на тілі місце, куди ОСОБА_8 спричинив тілесне ушкодження. Проте, вказали, що на тому місці, на яке вказував ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень та ножових поранень вони не бачили, натомість, там були цятки з покраснінням. Водночас, вказали, що ОСОБА_6 не потребував медичної допомоги та не звертався за нею.

Водночас, згідно з висновком експерта № 217 від 04.10.2022 (а.с.213, том 1), у ОСОБА_6 встановлено два тілесних ушкодження, що утворились можливо під час подій 03.10.2022- синець в ділянці нижньої повіки правого ока та на одному рівні з ним садно в ділянці спинки носа справа. При цьому, тілесних ушкоджень, характерних для захисту руками від ударів експертом не виявлено.

Крім того, суд також враховує, що в будь-якому випадку про існування акту суспільно небезпечного посягання, або про реальність загрози заподіяння шкоди свідчать дії нападника, їх характер та інтенсивність, які у свою чергу, давали б особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Наявність ножових поранень на тілі ОСОБА_6 спростовано дослідженим відеозаписом, показами свідків та зазначеним вище висновком експерта, яким не встановлено на тілі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень від ножа чи будь-яких інших тілесних ушкоджень, які б свідчили про інтенсивний характер дій ОСОБА_8 щодо ОСОБА_6 чи тілесних ушкоджень, характерних для захисту.

Підсумовуючи наведене, слід дійти висновку про те, ОСОБА_8 не мав мотиву вбивати ОСОБА_6 . Поведінка потерпілого перед подією жодним чином не свідчила про наявність у нього такого умислу. Вчинення ОСОБА_8 відносно ОСОБА_6 акту суспільно-небезпечного посягання не доведено перед судом належними та допустими доказами.

Водночас, суд констатує, що відповідно до фактичних обставин справи, під час конфлікту між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , ніж опинився у руках ОСОБА_6 .

Надаючи оцінку даним, які містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, які виїжджали на місце події, суд встановив, що ОСОБА_6 , розповідаючи їм про обставини події неодноразово зазначав поліцейським про те, що після того, як ОСОБА_8 намагався нанести йому удари ножем, він вибив ніж з рук у ОСОБА_8 , а після цього вимагав, щоб ОСОБА_8 знайшов той ніж з метою відрізати йому статевий орган.

Наведене дає підстави для висновку про те, що навіть за умови сприйняття ОСОБА_6 на початку конфлікту реальності загрози спричинення йому ножових поранень, вона зникла відразу після того, як ніж перестав бути в руках у ОСОБА_8 .

При цьому, суд зауважує, що відповідно до висновку № 745 від 04.10.2022 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , у нього виявлено сліпу поверхневу колото-різану лоскітну рану передньо-внутрішньої частини долонної поверхні м`яких тканин лівої кисті проекції основи п`ятого пальця, за своїм характером є прижиттєвою, найбільш вірогідно утворилася незадовго до госпіталізації, від дії колюче-ріжучого плоского предмету з стоншеним краєм, яким міг бути клинок ножа, що має гостре лезо, невиключно при посильному самозахисті потерпілого вразі можливої самооборони, стосовно живої особи.

На переконання суду, наявність такого тілесного ушкодження у потерпілого свідчить про те, що саме він намагався захиститись від нападу, намагаючись відібрати у ОСОБА_6 ніж, хапаючись за його гостру частину.

Водночас, суд також зауважує, що тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта, є такими, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення та нанесені в життєво важливі органи, а саме: ножове поранення в серце довжиною біля 15 см без урахування пружності грудної клітини з пошкодженням м`яких тканин, ребра, плеври та сліпа поверхнева колото-різана рана верхньої третини передньої поверхні грудної клітини розміром біля 3,0 см. Експертом встановлено, що вказані ножові поранення мають прямий причино-наслідковий зв`язок з настанням смерті.

З показів свідка ОСОБА_9 слідує, що після спричинення таких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 продовжував сидіти на потерпілому, який лежав на підлозі на спині та не чинив спротиву, а ОСОБА_6 в цей момент замахувався лезом ножа в область грудної клітини ОСОБА_8 з метою нанести повторний удар, спричиненню якого вона перешкодила.

За встановлених судом обставин неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_6 акту захисту.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувачений не перебував у стані необхідної оборони і його доводи не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Водночас, версія сторони обвинувачення щодо наявності у ОСОБА_6 прямого умислу на позбавлення життя потерпілого підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у кримінальному провадженні доказів.

Про спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого вказують знаряддя злочину, а також характер та локалізація спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент їх спричинення. Таким чином, вести в даному випадку мову про те, що нанесення двох ударів ножем в грудну клітину, в серце, тобто в життєво важливі органи без наміру позбавлення життя, вкрай важко. Про умисел на вбивство свідчить і та обставина, що в інші частини тіла потерпілого обвинувачений тілесних ушкоджень за висновком судово- медичної експертизи не спричиняв.

Підсумовуючи аналіз обставини у справі, суд приходить до висновку , що обвинувачений діяв в даній ситуації із прямим умислом на заподіяння смерті, він усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настане смерть потерпілого.

При цьому, надаючи оцінку показанням обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що вони не узгоджуються з дослідженими судом доказами, тому суд розцінює ці покази як версію захисту. Крім того, відсутність умислу у обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого слідує лише з показань самого обвинуваченого та не підтверджується жодним іншим належним та допустимим доказом. Водночас, вказана обставина свідчить про нещирість показань обвинуваченого, який у такий спосіб намагається уникнути кримінальної відповідальності.

До матеріалів кримінального провадження стороною захисту надано письмові пояснення та протоколи допитів свідків, надані під час досудового розслідування. Водночас, суд зауважує, що вказані документи не були предметом дослідження під час судового розгляду, не прийняті судом у якості доказів з огляду на те, що судом сприймаються докази безпосередньо.

Оцінка речових доказів

Надавши оцінку дослідженим речовим доказам суд встановив, що вони підтверджують версію обвинувачення, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами та в сукупності з ними доводять, що ОСОБА_6 за встановлених органом досудового розслідування обставин вчинив інкримінований йому злочин.

Таким чином, суд оцінивши докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 .

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає сприяння досудовому розслідуванню, відшкодування витрат на поховання ОСОБА_8 .

Разом з тим, суд не знаходить підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття. Формальна вказівка на те, що він шкодує тому, що потерпілий помер, не може слугувати підставою для визнання наявності в обвинуваченого щирого каяття, оскільки судом не встановлено відповідного ставлення до скоєного, належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки, її осуд, що також не підтверджено конкретними діями з боку обвинуваченого.

Протягом судового розгляду обвинувачений своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Свою невинуватість обґрунтовував версією про самозахист, яка повністю спростована доказами у справі, а також допущенням порушень процесуального закону органом досудового розслідування.

Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.

Одночасно суд встановив, що поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування, при розгляді провадження в суді не свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд. Натомість, поведінка обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження у суді переконала суд у відсутності у нього глибоких внутрішніх переживань з приводу того, що сталося, морального засудження своєї протиправної поведінки, докорів сумління, готовності понести кримінальну відповідальність, а відтак- відсутності щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Таким чином, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного.

Суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не одружений, не працевлаштований, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжує.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді 10 років позбавлення волі. На думку суду, таке покарання обвинуваченому є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили та арешту майна

До обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового розгляду було застосовано запобіжний захід тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань(№23)». В подальшому обраний запобіжний захід було продовжено.

Вирішуючи питання щодо застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне зауважити наступне.

Положення ч. 6 ст. 181 та ч. 7 ст. 194 КПК України визначають строк дії ухвали суду при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 31 рішення від 04.06.2015, яке набуло статусу остаточного 04.09.2015 (справа «Руслан Яковенко проти України» /Заява № 5425/11/ (далі Рішення № 5425/11) зауважив, що починаючи з дати постановлення вироку (навіть якщо лише судом першої інстанції), підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції [про захист прав людини і основоположних свобод].

ЄСПЛ у пункті 46 Рішення № 5425/11 звертає увагу на те, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим Суд доходить висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27.06.1968, С. 23, п. 9, Series А № 7). Більше того, особа, засуджена судом першої інстанції, яка перебуває під вартою до закінчення строку оскарження вироку, не може вважатися такою, що перебуває під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення за підпунктом «c» пункту 1 статті 5 Конвенції (див., зокрема, рішення у справі «Сольмаз проти Туреччини» (Solmaz v. Turkey), заява № 27561/02, п. 25, від 16.01.2007).

Саме тому суд вважає, що правові підстави для зазначення у вироку суду застережень, передбачених ч. 6 ст. 181 та ч. 7 ст. 194 КПК України щодо строку дії судового рішення про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, відсутні.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід слід продовжити саме до набрання вироком законної сили.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо часу фактичного затримання ОСОБА_6 - 03.10.2022, суд вважає за необхідне зарахувати цей строк до строку попереднього ув`язнення.

Вирішуючи питання щодо заліку досудового тримання під вартою суд на підставі ч. 5 ст.72 КК України вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.10.2022 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на:

-зіскоб РБК та контрольний зіскоб з підлоги у веранді будинку, упаковані до паперового конверту №1;

-змив РБК та контрольний змив з підлоги у коридорі будинку, упаковані до паперового конверту №2;

-кухонний ніж у коридорі будинку, розмір даного ножа становить: довжина леза 18 см., довжина руків`я 13 см., ширина леза 3 см., ширина руків`я 1 см., товщина леза близько 2 мм. Загальна довжина ножа становить 31 см. У ході подальшого огляду даний ніж було вилучено та поміщено до картонної коробки, яка опечатана печаткою ВП №3 Полтавського РУП «Для пакетів №123»;

-зіскоб РБК та контрольний зіскоб із дверей, які ведуть до кімнати №1, упаковані до паперового конверту №3;

-три скляні рюмки із кухні, упаковані до паперової коробки, яка опечатана печаткою ВП №3 Полтавського РУП «Для пакетів №123»;

-виріз із килима з РБК із кімнати №2, упакований до паперового конверту №4;

-виріз із простирадла з РБК із кімнати №2, упакований до паперового конверту №5;

-підодіяльник із РБК з кімнати №2, упакований до спецпакету НПУ №KIV5121514,

які були вилучені під час огляду 03.10.2022 домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою : Полтавська область, смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1.

Відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.10.2022 накладений арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на належне ОСОБА_6 майно, а саме:

- чоловічі ботинки чорного кольору, марки «Таlan», 43 розміру, які поміщені до картонної коробки № 1 та опечатані печаткою «Для пакетів № 123»;

- штани синього кольору «Kangol» зі слідами РБК та светр чорного кольору «Adidas» зі слідами РБК, які поміщені до картонної коробки № 2 та опечатані печаткою «Для пакетів № 123»;

- камуфляжну футболку, яка поміщена до картонної коробки та опечатана печаткою «Для пакетів № 123»,

що були вилучені під час огляду 04.10.2022 та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1.

За правилами ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати у справі становлять 3 672,00 грн (три тисячі шістсот сімдесят дві гривні), які за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 22, 23, 26, 27, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 1 статті 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення експертизи 3 672,00 грн (три тисячі шістсот сімдесят дві гривні).

Скасувати арешт, накладений ухвалами Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.10.2022 та після набрання вироком законної сили речові докази:

-зіскоб РБК та контрольний зіскоб з підлоги у веранді будинку, змив РБК та контрольний змив з підлоги у коридорі будинку, зіскоб РБК та контрольний зіскоб із дверей, які ведуть до кімнати №1, три скляні рюмки із кухні, виріз із килима з РБК із кімнати №2, виріз із простирадла з РБК із кімнати №2, підодіяльник із РБК з кімнати №2, кухонний ніж довжиною леза 18 см., довжиною руків`я 13 см., шириною леза 3 см., шириною руків`я 1 см., товщиною леза близько 2 мм, загальною довжиною ножа 31 см, які були вилучені під час огляду 03.10.2022 домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 -знищити;

- чоловічі ботинки чорного кольору, марки «Таlan», 43 розміру, штани синього кольору «Kangol» зі слідами РБК, светр чорного кольору «Adidas» зі слідами РБК, камуфляжну футболку, що були вилучені у ОСОБА_6 під час огляду 04.10.2022 повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1