ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 607/426/23

Провадження № 11-кп/4820/459/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001306 від 05 вересня 2022 року заклопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна;

-за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання, а саме, з 05 вересня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення, а саме з 05 вересня 2022 року по 23 березня 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено ОСОБА_6 без змін, продовживши строк тримання його під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 20 травня 2023 року.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 11травня 2023 року змінено підсудність даного провадження у зв`язку з неможливістю створення колегії у Тернопільському апеляційному суді та направлено його до Хмельницького апеляційного суду.

Прокурор звернувся до Хмельницького апеляційного суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на даний час існують встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, ніде не працює та не має постійного джерела доходу, що свідчить про те, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор наполягав на продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу та просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України за клопотанням учасників провадження, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Колегія суддів враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, при якій особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, ризик переховування колегія суддів оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, які є тяжкими.

Санкція ст.307 ч.3, яка інкримінується ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути значним і вагомим мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду, адже останній за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2023 року, який оскаржується в апеляційному провадженні на даний час, засуджений до реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, на що наголошував Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_6 ніде не працює, отже, не має джерела доходу, а тому існує ризик, передбачений ст.177 ч.1 п.5 КПК України, а сааме він може продовжити злочинну діяльність.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході апеляційного провадження, а також забезпечення виконання можливих процесуальних рішень у справі, за доведенням існування вагомих ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Менш суворий вид запобіжного заходу, якийне пов`язаний із триманням під вартою, з урахуванням обставин інкримінованих правопорушень, їх наслідків, та особи обвинуваченого, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Зважаючи на завершення терміну утримання під вартою, визначеного постановою суду та враховуючи, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися та продовжують існувати, а саме, переховування від суду, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, ступеня їх суспільної небезпечності та конкретних обставин вчиненого, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 липня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: