Справа № 215/8353/21
УХВАЛА

27 квітня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження №0000089 від 03.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вищевказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки необхідно завершити судовий розгляд справи, в т.ч. допитати свідків, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, його корисливий характер, суворо міру покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків , місця роботи, наявність місця реєстрації у Луганській області, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину та ухилення від суду.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, вказував на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, обставини справи, застосування заходів безпеки до свідка та просив обрати домашній арешт.

Обвинувачений також заперечував щодо клопотання прокурора і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

Розглядаючи можливість зміни запобіжного заходу, суд зазначає, що як і раніше ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, яке викликає значний суспільний інтерес і тяжкі соціальні наслідки, не одружений, місця реєстрації у місті Кривому Розі не має, тому наявний ризик переховування від суду з метою уникнення від можливого суворого покарання .

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання коштів для прожиття.

Таким чином, на думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними на цей час, тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у т.ч. домашній арешт, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи сторони захисту суд оцінює критично, оскільки вони не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу. При цьому суд зазначає, що тривалий розгляд справи у даному випадку має об`єктивний характер.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту свідків і самого обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 25 червня 2023 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.11.2021 року.

У задоволенні клопотання захисника і обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

Суддя: