№ 207/356/23
№ 1-кп/207/201/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000233 від 22.12.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Партизанське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого верстатником на ТОВ ТВК «Єкатеринославська дверна артель», маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.11.2015 року, стягнено з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2015 року, на користь матері ОСОБА_5 .

Так, згідно з розрахунком заборгованості від 11.01.2023, наданого Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 29.10.2015 по 11.01.2023, у ОСОБА_4 мається заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 29 302,38 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста дві гривні тридцять вісім копійок).

ОСОБА_4 , знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки, починаючи з 29.10.2015 жодних дій спрямованих на виконання рішення Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 18.11.2015 не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, участі у вихованні доньки ОСОБА_6 не приймав, будь-якої іншої допомоги своїй дитині не надавав.

Незважаючи на рішення Баглійського районного суду Дніпропетровської області від 18.11.2015, ОСОБА_4 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29.10.2015 по 11.01.2023 у розмірі 29302,38 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста дві гривні тридцять вісім копійок) і його дії, відповідно до ст. 164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж 10249,50 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що має малолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. На її утримання за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь матері у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У зв`язку з відсутністю роботи не мав можливості сплачувати аліменти в повному обсязі, платив по можливості, внаслідок чого утворилась заборгованість. В теперішній час також працює, у Міському центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває, сплачує аліменти на утримання дитини. Максимально намагається сплатити усю заборгованість по аліментам.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується сукупністю інших доказів по справі, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений за рішенням суду зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі частини усіх видів доходів. Але він аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку ОСОБА_4 до теперішнього часу не сплатив. Зазначила, що їй самостійно важко матеріально утримувати дитину. Не наполягає на суворому покаранні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення (а.с.1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2022 року від ОСОБА_5 (а.с.8);

- копією свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16);

- копією Заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.11.2015 року, згідно якого стягнено з ОСОБА_4 аліменти на неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2015 року, на користь матері ОСОБА_5 (а.с.18-19);

- копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 року (а.с.20);

- копією виконавчого листа від 18.11.2015 р. з якого вбачається стягнення з ОСОБА_4 аліменти на неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2015 року, на користь матері ОСОБА_5 (а.с.22);

- довідкою Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.09.2021 року по 11.01.2023 року (а.с. 147).

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчиненні ним злочинні дії правильно кваліфіковані як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває. Суд також враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, а саме його повне визнання вини.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1