Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2493/22

Номер провадження: 1-кп/511/86/23

05 вересня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000345, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2022 року в денний час ОСОБА_9 знаходився за місцем постійного проживання своєї бабусі ОСОБА_11 та її співмешканця ОСОБА_12 у будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої.

Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_12 , між останнім та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_9 виник умисел на залякування та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 20 серпня 2022 року о 17:00 год., знаходячись на території присадибної ділянки будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно з метою залякування та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з мотиву помсти за дії потерпілого по відношенню до бабусі обвинуваченого ОСОБА_11 , використовуючи свою фізичну силу та антропометричну перевагу над потерпілим, наніс у короткій проміжок часу, один за одним, не менше трьох ударів руками - кулаками у ділянку правого кута нижньої щелепи і лівої привушно-жувальної ділянки обличчя ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що може заподіяти таким чином тяжкі наслідки для здоров`я та життя потерпілого.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які оболонки головного мозку і мозочку з боку їх базальної (нижньої) поверхні з крововиливом у шлуночки мозку, синець і садна в лобній ділянці ліворуч, синці з локалізацією у лівій привушно - жувальній ділянці обличчя з поширенням на ліву щоку, а також у ділянці правого кута нижньої щелепи. Також, внаслідок умисних дій ОСОБА_9 потерпілому спричинені одиничні садна в ділянках правого ліктя і з боку задньої поверхні у верхній третині правого передпліччя, а також на зовнішній половині правого коліна, поверхневі здерті (з відшаруванням епідермісу) рани шкіри верхівок нігтьових фаланг великих пальців стоп.

Смерть ОСОБА_12 наступила того ж дня на місці події кримінального правопорушення та знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно - мозковою травмою у вигляді крововиливів під м`які оболонки з боку базальної поверхні головного мозку з його набряком, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.1, п.2.1.2., п.2.1.3 («г», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Садна і поверхневі рани кінцівок самі по собі мають скороминущі наслідки у живих осіб тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив дії, передбачені ч.2 ст.121 КК України, кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене з метою залякування потерпілого та таке, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, не погодився з кваліфікацією вчиненого, оскільки не мав умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, не очікував настання смерті потерпілого, оскільки наніс йому один удар невеликої сили. Просив перекваліфікувати його дії на ст.119 КК України. Суду пояснив, що напередодні подій ввечері йому зателефонувала сусідка та повідомила, що його бабусю ОСОБА_11 побив співмешканець ОСОБА_12 , з яким та жила 4-5 років однією сім`єю. Наступного дня 20.08.2022 року вранці він поїхав в село Павлівка Роздільнянського району до бабусі з метою побачити її, пересвідчитись, що в неї добре зі здоров`ям та поговорити з ОСОБА_13 , щоб той її не ображав, так як заступитися за неї немає кому, син помер, дочка на той час була жива, але хвора, мешкала в Одесі. Бабуся виростила його, він її любив, а до ОСОБА_13 він ніяких почуттів не мав. Він працював на будівництві з 15 років, самостійно заробляв на життя, тому до бабусі приїжджав не часто. В той день взагалі їхати до бабусі не планував, якщо б не дзвінок сусідки. Приїхав на місце в обід приблизно о 12.00-13.00 год. Бабусі вдома не було, але був її співмешканець ОСОБА_14 , який пояснив, що ОСОБА_11 у сусідки. Він пішов до сусідки ОСОБА_15 , забрав бабусю додому. У неї був сінець під оком, на груді набряк, було видно, що бабуся була побита. Співмешканець бабусі ОСОБА_16 бив її неодноразово, вона його боялась, раніше з ним розбирався дядька обвинуваченого - син бабусі, але він помер. Бабуся до поліції не скаржилася, побоювалася ОСОБА_13 . Коли вони прийшли додому, то розмовляли, бабуся його нагодувала. Він хотів поговорити з ОСОБА_17 , навіщо той б`є бабусю, бо він значно молодший за неї. ОСОБА_14 покликав його на город, показав коноплю, яку там виростив, потім вони повернулись у двір, розмовляли з бабусею за його покійного батька. ОСОБА_14 та бабуся були нетверезі, вдвох вживали самогон, ОСОБА_14 ще покурив коноплі. Обвинувачений зняв футболку, бо було спекотно. До них у двір приходила також сусідка ОСОБА_15 , але це було до конфлікту. ОСОБА_14 був незадоволений тим, що бабуся на нього наскаржилась і що він (обвинувачений) приїхав до них, і це невдоволення він висловлював за столом нецензурними словами в його бік, та бік бабусі. Ближче до вечора, приблизно о 17:00 год., коли бабуся пішла до вбиральні, обвинувачений вирішив поговорити з ОСОБА_13 щодо його поведінки відносно бабусі, що та його утримує на свою пенсію, а він її б`є, бажання вдарити ОСОБА_13 у нього не виникало. Але ОСОБА_14 замахнувся на обвинуваченого, зачепив його за потилицю рукою, обвинувачений намагався його заспокоїти, але той у другий раз на нього замахнувся, але не попав. Обвинувачений хотів увернутися від удару, відштовхнути ОСОБА_13 , і двома кулаками, складеними для відвернення удару, попав ОСОБА_13 по щоці біля вуха зліва, точніше ОСОБА_14 сам налетів щелепою на його кулаки. ОСОБА_14 зробив крок у його бік, він відступив, ОСОБА_14 пішов до столу, якій стояв у дворі, налив собі горілки, випив, підійшов до нього і впав горілиць на бетонну поверхню двору, при цьому вдарився головою о бетон . Обвинувачений намагався привести його до тями, облив з відра водою, але той не підводився. В той час у двір повернулася бабуся та сказала, що треба викликати швидку. ОСОБА_14 лежав на підлозі, був живий, але не міг встати. Бабуся дала обвинуваченому 200 грн. і наказала їхати додому. Наступного дня від сусідки ОСОБА_15 він дізнався, що ОСОБА_14 помер. 22.08.2022 року його з роботи забрали працівники поліції до райвідділу, потім відвезли до бабусі додому, а наступного дня відвезли до суду, де йому обрали запобіжний захід. Від слідства та суду він жодним чином не ухилявся. Наполягає, що ударів ОСОБА_13 не наносив, у лобну ділянку голови не бив, подряпин також, в той день тілесних ушкоджень на ОСОБА_13 не бачив, при ньому ОСОБА_14 ні з ким не бився. Але біля 15.00 год. 20.08.2022 року ОСОБА_14 уходив із двору в магазин за горілкою та був відсутній приблизно 20 хвилин. Горілку він приніс і вони її вдвох з бабусею випили. Обвинувачений не звернув ваги, чи були на потерпілому після повернення з магазину тілесні ушкодження. Повідомив, що під час досудового розслідування слідчий порадив йому дати неправдиві свідчення з приводу того, що він нібито в той день вживав спиртне та вдарив ОСОБА_13 , пообіцяв при цьому не подавати клопотання про тримання його під вартою. Але коли йому дали захисника, він став давати правдиві свідчення та всі події відтворив під час слідчого експерименту. Жалкує, що так трапилось, пояснив, що не бажав смерті потерпілому та взагалі не мав наміру його бити, він за мирне вирішення усіх конфліктів.

Підозрюваний ОСОБА_9 був допитаний слідчим 23.08.2022 року під час досудового розслідування під відеозапис за участі захисника ОСОБА_10 , флеш носій з відеозаписом був визнаний слідчим речовим доказом по справі. За клопотанням прокурора у судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження був відтворений відеозапис вказаного допиту, під час якого підозрюваний на той час ОСОБА_9 давав інші показання, ніж в суді, зокрема, що в той день вдома у бабусі він вживав з нею та ОСОБА_17 спиртні напої, в процесі чого зайшла розмова, навіщо ОСОБА_14 б`є бабусю, ОСОБА_14 розлютився та став його провокувати словами «Вдар мене, вдар!», супроводжуючи свою поведінку нецензурною лайкою. Він вдарив ОСОБА_13 кулаком правої руки по щоці ближче до скули в лівий бік, ОСОБА_13 похитнуло, але він встояв на ногах, тоді він наніс другий удар ОСОБА_13 одразу після першого в теж саме місце, після чого ОСОБА_14 впав на спину у дворі на бетон. Через хвилинну підійшла бабуся, вони поливали ОСОБА_13 водою з відра, ОСОБА_14 дихав, але не вставав. Після чого бабуся пішла до сусідки викликати швидку, а він поїхав додому, ОСОБА_14 на той момент ще дихав. Наступного дня він дізнався про його смерть.

Обвинувачений ОСОБА_9 вказані показання не підтримав, просив не приймати їх до уваги як неправдиві.

Також, підозрюваний ОСОБА_9 був додатково допитаний слідчим 09.11.2022 року під час досудового розслідування під відеозапис за участі захисника ОСОБА_10 , флеш носій з відеозаписом був визнаний слідчим речовим доказом по справі. За клопотанням прокурора у судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження був відтворений відеозапис вказаного допиту, під час якого підозрюваний на той час ОСОБА_9 давав показання, аналогічні тим, що надав в суді.

Суд не приймає вказані покази ОСОБА_9 , надані слідчому та не покладає їх в обґрунтування вироку.

Ч.11 ст.615 КПК України встановлює, що показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Відповідно до ч.3 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Ч.4 ст.95 КПК України встановлює, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Оскільки суд отримав показання обвинуваченого ОСОБА_9 безпосередньо в судовому засіданні, він не вправі посилатися на його показання, надані слідчому під відеозапис, на обґрунтування вироку суду.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні та містяться у показаннях свідків, письмових та речових доказах, процесуальних документах, носіях інформації, які відкриті стороні захисту.

З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_9 , який частково визнав свою вину у вчиненні злочину, судом дослідженні у повному обсязі всі письмові докази, надані сторонами, допитані свідки.

Потерпілий ОСОБА_18 , 1949 р.н., батько загиблого, в судове засідання не з`явився на підставі наданої заяви про розгляд кримінального провадження у його відсутність, цивільний позов не заявив, обвинуваченого просив покарати згідно закону.

Свідок ОСОБА_11 , 1952 р.н., бабуся обвинуваченого, суду пояснила, що має з онуком дуже гарні стосунки, а загиблий ОСОБА_12 був її співмешканцем. Про онука може розповісти, що він позитивний, не вживає спиртного та не палить тютюнові вироби. Співмешканець же навпаки дуже полюбляв вживати спиртні напої, але стосунки з ним були нормальні, без чоловіка в селі дуже тяжко. З приводу вживання ОСОБА_13 спиртних напоїв в них часто виникали сварки, вони скандалили , а іноді йшли в рукопашну, ОСОБА_14 її бив, особливо останні пів року. Про це знали сусіди ОСОБА_15 та ОСОБА_19 . Раніше за неї заступався її син, приїжджав до них, розбирався з ОСОБА_13 , але того року він помер.

Про обставини смерті співмешканця розповіла, що в серпні 2022 року до неї приїхав онук ОСОБА_9 , вони хотіла пригостити його консервацією, так як його мати хворіла, була лежача, йому було важко самому впоратися по дому. Сусідка ОСОБА_15 залишила їм дитину на деякий час, ОСОБА_9 з нею бавився. Співмешканець ОСОБА_14 був вже добряче випивший, захотів ще горілки, попросив в неї грошей, пішов з подвір`я та його тривалий час не було, десь 1,5 години. Онук збирався вже їхати додому, попросив зібрати сумку , але раптом гуркнула хвіртка та у двір увійшов ОСОБА_14 , шарпаючи ногами, та приніс з собою недопиту пляшку з невідомою речовиною з білими кристалами, яка залишилась лежати на подвір`ї, та впав на землю. Він дернув два рази правою ногою, очі та рот були відкриті, на них не реагував. На її крики прибігла сусідка ОСОБА_15 , вони з нею викликали швидку, але ОСОБА_14 вже помер на місці. В цей час її онук ОСОБА_9 катав у візочку дитину сусідки по городу або був ще десь, вона не пам`ятає, але біля неї та ОСОБА_13 його не було. ОСОБА_15 забрала дитину та пішла додому, ОСОБА_9 запропонував полити ОСОБА_13 з відра водою, але йому це не допомогло. Прийшов сусід ОСОБА_19 та накрив труп простирадлом. Вона відправила онука додому в Одесу, так як там була лежача матір. Він уїхав та пообіцяв наступного дня повернутися. Від слідчої ОСОБА_20 вона дізналась, що у ОСОБА_13 була пухлина в голові і лопнула судина, від того він й помер. ЇЇ забрали до райвідділу та протримали до ранку, потім відпустили. Також свідок пояснила, що не все пам`ятає, так як в неї погана пам`ять. Приїзд онука в той день не був пов`язаний з її побиття ОСОБА_13 , напередодні ОСОБА_14 її не чіпляв. Вона тільки хотіла віддати онуку консервацію. По приїзду ОСОБА_14 та ОСОБА_9 сиділи разом за столом, розмовляли, не сварилися. Взагалі в них буди добрі стосунки, вони спілкувались. В той день її онук ОСОБА_9 взагалі спиртне не вживав, вона випила трохи домашнього вина, а ОСОБА_14 був добре п`яний та ще в гаражі вжив коноплю. У її присутності вони між собою за неї не говорили. Стверджує, що онук ніяк не міг побити ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_14 повернувся з магазину, в нього буле якесь ушкодження на обличчі. Потім від людей вона дізналась, що біля магазину у ОСОБА_13 підлітки забрали гроші, бо він був субтильний, невисокого росту, і вони його ображали вже не перший раз.

Свідок ОСОБА_11 була допитана слідчим 21.08.2022 року під час досудового розслідування під відеозапис, флеш носій з відеозаписом був визнаний слідчим речовим доказом по справі. За клопотанням прокурора у судовому засіданні при розгляді даного кримінального провадження був відтворений відеозапис вказаного допиту, під час якого свідок ОСОБА_11 давала інші показання, ніж в суді, зокрема, що 19.08.2022 року її співмешканець ОСОБА_22 побив її, в неї був сінець на лобі та грудях, тягав за волосся. Вона поскаржилась сусідці ОСОБА_15 , а та зі свого телефону подзвонила ОСОБА_9 та попросила приїхати та її захистити. 20.08.2022 зранку приїхав онук ОСОБА_9 , співмешканець ОСОБА_22 дуже зрадів, повів онука на город показувати коноплю, потім ОСОБА_14 сходив в магазин за горілкою, приніс пляшку, вони посиділи трохи, потім заходила сусідка ОСОБА_15 , посиділа з ними, забрала свою дитину, яку залишила ним зранку, поки їздила по справах, та пішла до себе. Вони втрьох трохи посиділи ще, а потім ОСОБА_9 покликав ОСОБА_23 на розмову. Вони вийшли за хвіртку і розмовляли на лавці, а вона пішла на город збирати томати, коли повернулась, їх на лавці не було, але на подвір`ї за кутом вона побачила, що ОСОБА_14 лежить на підлозі головою до порогу, лицем до стіни, а Онук стояв у нього в ногах. Вона повернула ОСОБА_13 , у нього був синець на лобі, очі та рот відкриті, а онук зрозумів, що накоїв та побіг за ворота. В руках нічого не тримав. Вона вилила на ОСОБА_13 відро води, але він не реагував. Вона побігла до сусідки ОСОБА_15 , повідомила, що ОСОБА_14 мертвий. ОСОБА_15 прийшла, подивилась труп та викликала поліцію. У дворі, крім ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , нікого не було, тому це міг зробити тільки ОСОБА_9 із-за неї. Раніше з ОСОБА_13 розмовляв її син, і тоді ОСОБА_14 тривалий час її не чіпляв, а коли син помер, ОСОБА_14 знов розпоясався В той день її онук ОСОБА_25 спиртне не вживав, він взагалі, крім пива, не вживає спиртного.

Але покласти вказані покази свідка, надані слідчому під час досудового розслідування в силу вимог ч.11 ст.615 КПК України, яка встановлює, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, в основу вироку суд не може.

Оскільки суд отримав показання свідка ОСОБА_11 безпосередньо під час судового засідання, він не вправі посилатися на покази вказаного свідка, надані слідчому під відеозапис, на обґрунтування вироку суду.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що 20.08.2022 року перебувала у себе на городі в с.Павлівка Роздільняського району Одеської області, біля 15.00 годин на свій город прийшов сусід ОСОБА_16 разом з високим молодим чоловіком з приємним голосом, розглядали коноплю, яка росла на городі у ОСОБА_13 , спілкувались дружно як товариші. Іван біля 5 років проживав з ОСОБА_11 у її будинку. Вони любили випити, компанії, застілля, під час вживання спиртного лаялися, завжди гучно розмовляло радіо. Але вона з ними не товаришувала, у гості не ходила.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що 20.08.2022 року вранці поїхали з чоловіком в місто Роздільна та попросили сусідку ОСОБА_11 приглянути за їх дитиною, ОСОБА_11 вранці пришла до неї, а коли повернулись, дитина була у ОСОБА_11 у дворі, вона забрала дитину та пішла до себе. Через приблизно півтори години прибігла ОСОБА_11 і сказала, що був скандал, і що ОСОБА_13 прибили, і що він впав. Вона викликала поліцію та швидку та пішла подивитися на ОСОБА_13 . Він лежав у дворі, біля нього стояло відро з водою, його відкачували, на вид був мертвий, очі розплющені, мутні. Лежав труп біля порогу на вході у хату на бетоні. ОСОБА_11 його накрила простирадлом. Поліція приїхала досить швидко. В той день у ОСОБА_11 у гостях був онук ОСОБА_9 , коли вона забирала дитину, то вони втрьох - ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_25 сиділи за столом, але ОСОБА_30 не пив, навіть стопки було дві. Вона посиділа з ними десь півгодини, трохи випила та пішла. ОСОБА_14 тоді шукав, де ще взяти спиртного, ходив до магазину, купив спиртне, прийшов додому. Потім, коли вона була вже у себе дома, прийшла ОСОБА_11 і попросила гроші, це були гроші ОСОБА_11 , які зберігались в неї, бо ОСОБА_14 їх пропивав. Біля хвіртки проходив ОСОБА_31 , вона його окликнула та віддала гроші. ОСОБА_11 жалілася, навіщо вона телефонувала онуку, навіщо він приїхав. За день до цих подій ОСОБА_11 дійсно телефонувала онуку з її телефону, щоб ОСОБА_25 налякав ОСОБА_13 , оскільки той побив ОСОБА_11 . ОСОБА_11 нема кому було захистити, родичів не було, кім онука, син помер. ОСОБА_14 та ОСОБА_11 разом вживали спиртні напої, скандалили регулярно 2 рази на тиждень, ОСОБА_14 на ОСОБА_11 міг кинутися, шарпав її. Але в той день скандалів вона не чули, вони усі мирно сиділи за столом, жартували, сміялися. ОСОБА_9 вона знала, він з ними не проживав, іноді приїжджав до бабусі. Спиртне він не вживав. Вона ні разу не чула, щоб ОСОБА_25 та ОСОБА_14 сварилися між собою. Зауважила, що ОСОБА_11 має погану пам`ять, забуває, що говорить 5 хвилин тому. Вона допомагала ОСОБА_11 по господарству.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні надав показання про те, що 20.08.2022 року йшов з роботи, проходив мимо будинку ОСОБА_11 , побачив, що ОСОБА_14 лежить у дворі, біля нього стоїть ОСОБА_11 та молодий хлопець, якого він бачив зі спини. Коли він повертався з магазину тією ж дорогою, то зустрів ОСОБА_9 , який попросив в нього закурити та пішов в бік с.Кучурган, а во дворі у ОСОБА_11 вже була поліція.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснила, що вона - колишня дружина загиблого ОСОБА_35 , мають спільних дітей, вона з ним не проживала вже 10 років на момент його смерті, він співмешкал з ОСОБА_11 20.08.2022 року ввечері до неї приїхали працівники поліції та повідомили про смерть колишнього чоловіка. ОСОБА_14 любив випити та в стані алкогольного сп`яніння розпускав руки. Також він ображав і ОСОБА_11 , вона жалілась на нього, просила свого сина, коли той був живий, розмовляти з ОСОБА_13 з цього приводу, жили ОСОБА_11 та ОСОБА_14 то дружно, то сварки та п`янкі. Більше їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснив, що вечором 20.08.2022 року прийшов з роботи та дізнався що помер ОСОБА_16 . Сусід ОСОБА_38 розповив, що ОСОБА_13 вбили. Топал ОСОБА_14 був непоганою людиною, але зловживав спиртними напоями. ОСОБА_9 бачив один раз. ОСОБА_39 та ОСОБА_11 сварились між собою, коли ОСОБА_14 був тверезим, то вів себе нормально, як випивав, то бешкетував, але щоб бив ОСОБА_11 , йому невідомо. Запійним ОСОБА_14 не був.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні показав, що проживає в цивільному шлюбі зі свідком ОСОБА_27 20.08.2022 року вони з жінкою поїхала в м.Роздільна, а дитину залишили на ОСОБА_11 . По приїзду додому він уїхав по справах, а жінка пішла з дитиною до ОСОБА_11 . Він повернувся додому, дружина сказала, що у ОСОБА_11 всі пиячать - ОСОБА_11 , ОСОБА_42 та ОСОБА_43 . Потім прийшла ОСОБА_11 і сказала, що ОСОБА_14 помер. Потім прийшов ОСОБА_31 , взяв гроші на дорогу та поїхав. Дружина викликала поліцію. До нього дійшли чутки, що ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_12 , той впав та вдарився головою о поріг. ОСОБА_11 лякала ОСОБА_35 , що розповість ОСОБА_44 , що він з нею скандалить, та погрожувала викинути його з хати. Напередодні вечором ОСОБА_11 приходила до них та жалілася, що ОСОБА_14 її побив, вирвав волосся. Дружина запропонувала подзвонити онуку і наступного дня той приїхав.

Всі свідки, будучи попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та відмову від давання показань, приведені судом до присяги, заперечували наявність у них неприязних стосунків з обвинуваченим.

Свідки обвинувачення підтвердили суду обставини, викладені у обвинувальному акті. Свідки одноголосно стверджують, що крім ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на подвір`ї в момент смерті ОСОБА_12 нікого не було.

Також, показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що її співмешканець ОСОБА_16 після того, як прийшов з магазину з пляшкою невідомої речовини та ушкодженням на обличчі, майже одразу впав на підлогу та помер, а її онук ОСОБА_9 в цей час бавив сусідську дитину, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки суперечать матеріалам справи, показанням самого обвинуваченого ОСОБА_9 та інших допитаних в судовому засіданні свідків.

Покази вказаних свідків не суперечать іншим доказам, дослідженим у судовому засіданні.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-Витяг з ЄДРСР №0000345 від 21.08.2022 року за ч.2 ст. 121 КК України, з якого вбачається, що 20.088.2022 року до ЧЧ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.08.2022 року бля 18:38 год. на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при огляді трупа лікарем судово - медичним експертом виявлено закриту черепно - мозкову травму, синці /по 1/ у ділянці правого кута нижньої щелепи і лівої привушно - жувальної ділянки. Труп направлено до Роздільнянського бюро СМЕ;

-витяг з реєстрації ЄО №4624 від 20.08.2022 року, з якого вбачається, що 20.08.2022 року о 18:38 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18:38 год. за адресою: АДРЕСА_3 , у сусідки помер чоловік, був нетверезий та вдарився об поріг;

- протокол огляду місця події від 20.08.2022 року, складений слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_45 , відповідно до якого вбачається, що на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на бетонній доріжці виявлено труп чоловічої статі, в положенні лежачі на спині. Під час огляду трупа виявлено мобільний телефон чорного кольору марки «Самсунг», який в подальшому тимчасово вилучено. До протоколу огляду місця події долучено фототаблицю, на якій зафіксовано зовнішні вигляд житлового будинку, подвір`я та труп чоловічої статі;

- постанова про визнання предмету речовим доказом і залучення його до кримінального провадження від 22.08.2023 року, складена слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_46 , відповідно до якої вилучений під час огляду місця подій мобільний телефон марки «Самсунг» було визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню та долучено до матеріалі кримінального провадження. Вилучене майно, після проведення експертних досліджень та слідчих дій поміщено до камери схову Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області;

- заява ОСОБА_11 , яка надала дозвіл працівникам поліції на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та прилеглої до нього території;

- протокол додаткового огляду місця події від 21.08.2022 року, складений слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_46 та фототаблиця до вказаного протоколу, на якій зафіксовано зовнішній вигляд житлового будинку, подвір`я, житлових кімнат, кухні, городу, тимчасово вилучених об`єктів, а саме: скляної пляшки, недопалка, простирадла з плямами бурого кольору, склянок, рослини коноплі;

- лист лікаря - судово - медичного експерта Північного міжрайонного відділення №3 (м. Роздільна) КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_47 від 20.08.2022 року, з якого вбачається, що відповідно до результатів розтину трупа (висновок експерта за №49/72 від 20.08.2022 року) ОСОБА_12 , 1971 р.н. смерть останнього знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно - мозковою травмою, що поєднує базальний субарахноїдальний (під м`які мозкові оболонки) крововилив у ділянці нижнього відділу мозку, а також садна лоба, синці /по 1/ у ділянці правого кута нижньої щелепи і лівої привушно - жувальної ділянки, з набряком головного мозку;

- постанова про визнання предмету речовим доказом і залучення його до кримінального провадження від 22.08.2022 року, складена слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом ОСОБА_46 , з якої вбачається, що речовий доказ, а саме: три недопалки від цигарок, два пластикових стакана, три скляних стакана, порожня скляна пляшка, простирадло зі слідами бурого кольору, ззовні схожі на кров, наволочка зі слідами бурого кольору, ззовні схожими на кров, 12 (дванадцять) рослин ззовні схожі на рослини роду конопель було тимчасово вилучено, долучено до матеріалів кримінального провадження №0000345 від 21.08.2022 року та після проведення експертних досліджень, слідчих дій поміщено до камери хову Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області;

- ухвала слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року (справа №511/1721/22), якою було надано дозвіл слідчому СВ Роздільнянського РВП ГУНП Одеській області на проведення огляду місця події 21 серпня 2022 року на території приватного домоволодіння з наявними на ній порудами та будівлями, за адресою: АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_11 );

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2022 року, складений слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що свідку ОСОБА_26 було пред`явлено для впізнання чотири особи, з яких остання зазначила, що впізнала особу, фотозображення якої розміщено під №1. Відповідно до довідкової інформації слідчого, зазначеного на протоколі: під №1 на фото зображений громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України від 22.08.2022 року, складене слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_46 та погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_8 22.08.2023 року;

- ухвала слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.08.2022 року (справа №511/1721/22) про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням розміру застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- висновок експерта Північного міжрайонного відділення №3 (м. Роздільна) ОСОБА_47 №49/72 від 20.08.2022 року, з якого вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_12 були виявлені наступні ушкодження: закрита черепно - мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які оболонки головного мозку і мозочку з боку їх базальної (нижньої) поверхні з крововиливом у шлуночки мозку, синець і садна в лобній ділянці ліворуч, синці з локалізацією у лівій привушно - жувальній ділянці обличчя з поширенням на ліву щоку, а також у ділянці правого кута нижньої щелепи; одиничні садна і ділянках правого ліктя і з боку задньої поверхні у верхній третині правого передпліччя, а також на зовнішній половині правого коліна; поверхневі «здерті» (відшарування епідермісу) рани шкіри, верхівок нігтьових фаланг великих пальців стоп. Перелічені вище ушкодження, враховуючи їх характер, обумовлені діями тупими предметами, характерні особливості яких не відобразилися. ЧМТ спричинена внаслідок не менше трьох дій тупими предметами (-ом) в ділянки обличчя (місця розташування синців і садна лоба). Категорично не виключається, що інші ушкодження: садна у ділянках правого ліктя верхньої третини правого передпліччя, а також правого коліна, поверхневі рани кінчиків великих пальців стоп, моли утворитись внаслідок падінь з ударами о тверду поверхню. Давність наявної ЧМТ від її утворення (спричинення) до настання смерті орієнтовно може знаходитись в межах від двох-трьох десятків хвилин до однієї-двох годин. Усі виявлені при дослідженні трупа ушкодження мають ознаки зажиттєвості. Послідовність утворення тілесних ушкоджень визначити неможливо, але всі вони могли бути отримані у досить короткий невизначений проміжок часу. У розпорядженні експерта відсутні які-небудь об`єктивні судово-медичні дані щодо положення потерпілого при нанесенні йому тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_12 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманою закритою черепно - мозковою травмою у вигляді крововиливів під м`які оболонки з боку базальної поверхні головного мозку з його набряком, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.1, п.2.1.2., п.2.1.3 («г», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Садна і поверхневі рани кінцівок самі по собі мають скороминущі наслідки у живих осіб тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Ознаки гниття відсутні, що дозволяє припустити орієнтовану давність настання смерті ОСОБА_12 у проміжку часу 17-18 годин 20 серпня 2022 року; При судово - токсикологічному дослідженні у крові від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий алкоголь у концентрації 2,36%, що за життя безпосередньо перед настанням смерті орієнтовано могло відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння;

- постанова про продовження строку досудового розслідування від 18.10.2022 року, складена керівником Роздільнянськї окружної прокуратури ОСОБА_48 , відповідно до якої строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000345 від 21.08.2022 року за підозрою ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а також за ознаками ч.1 ст. 31 КК України, за якою підозра не пред`являлась, було продовжено до трьох місяців, тобто до 22.11.2022 року включно;

- ухвала слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.10.2022 року справа №511/1721/22) про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.11.2022 року (включно), з одночасним визначенням розміру застави, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- постанова старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_27 від 09.11.2022 року, погоджена прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якої ОСОБА_9 було повідомлено про те, що він підозрюється у кримінальному правопорушенні, пов`язаному з вчиненням домашнього насильства у формі фізичного насилля, щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, передбаченому ч.2 ст. 121 КК України, кваліфікованому як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене з метою залякування потерпілого та таке, що спричинило смерть потерпілого;

- протокол проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 від 09.11.2022 року за адреосю: АДРЕСА_3 , у присутності понятих, в ході якого ОСОБА_9 на місці події розповів та показав, як і при яких обставинах 20.08.2022 року було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_12 . При цьому він розповів, що приїхав біля 13.00 у суботу 20.08.2022 року до бабусі ОСОБА_11 в с.Павлівку, так як напередодні бабуся та її сусідка зателефонували йому та повідомили, що ОСОБА_14 побив бабусю та просили з ним поговорити. Вдома був її співмешканець ОСОБА_16 , а бабусі була у сусідки. Він сходив за бабусею, привів її додому, вони з нею спілкувались про його батька, бабуся була побита, її напередодні побив ОСОБА_14 . Топал ОСОБА_14 був вже нетверезий на момент його приїзду, потім ОСОБА_14 за столом ще вживав спиртні напої та покурив коноплю, виходив в магазин за горілкою. Вони з ОСОБА_13 ходили на город, до бабусі приходила подруга ОСОБА_15 , потім подруга пішла додому, а бабуся також пішла до вбиральні. Він завів розмову з ОСОБА_13 про бабусю, навіщо той її б`є, та вони підши в бік хвіртки, ОСОБА_14 розлютився, став агресивний, почав на нього нецензурно виражатися, замахнувся кулаком, він відвернувся від удару, але ОСОБА_14 зачепив його потилицю, він намагався заспокоїти ОСОБА_13 , але той в другий раз спробував його вдарити рукою , він відвернувся від удару, хотів його відштовхнути і попав ОСОБА_13 у підборіддя складеними у кулаки руками. ОСОБА_14 зайшов за кут, підійшов до столу, вжив горілки, і знов пішов на нього, зупинився біля порогу при вході у будинок та впав на бетон на спину горілиць. Він полив його водою з відра, щоб привести до тями, але ОСОБА_14 не підводився, хоч і дихав, в цей час прийшла бабуся, теж його поливала, потім побігла викликати швидку, а його відправила додому. Він пішов до сусідки ОСОБА_15 , де знаходилась бабуся, взяв у неї гроші на дорогу та біля 17.00-18.00 поїхав додому в Одесу. В той день був тверезий, спиртні напої не вживав;

- протокол освідування особи від 09.11.2022 року, складений слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_9 не заперечував проти освідування. Підозрюваному ОСОБА_9 було запропоновано зняти взуття та стати на рівну поверхню, після чого за допомогою вимірювального пристрою було здійснено вимір росту ОСОБА_9 , який складає 1 метр 78 см.;

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.11.2022 року з фотознімками, складений старшим слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_27 , за участі свідка ОСОБА_11 1952 р.н., відповідно до якого за місцем мешкання ОСОБА_11 , а саме: АДРЕСА_3 , нею було виявлено труп її співмешканця ОСОБА_12 ; Заяв та зауважень на протокол проведення слідчого експерименту не надходило;

- протокол огляду предмету та зафіксованого на ньому відеозапису від 11.11.2022 року, складений старшим слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, на відеозаписах яких зафіксовано допит свідка ОСОБА_27 від 08.11.2022 року, додатковий допит підозрюваного ОСОБА_9 від 09.11.2022 року, слідчий експеримент із свідком ОСОБА_11 та слідчий експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 ;

- постанова про визнання предмету речовим доказом і залучення його до кримінального провадження від 11.11.2022 року, з якої вбачається, що флеш накопичував «Kingston» об`ємом пам`яті 16GB, із відео записами, які містять написи (допит свідка, додатковий допит підозрюваного, слідчі експерименти із свідком та підозрюваним) було долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу;

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 15.11.2022 року, складений старшим слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_51 , з якого вбачається, що адвокат ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_9 ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, заяви та клопотання відсутні;

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 15.11.2022 року, складений старшим слідчим СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_51 , з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_18 ознайомлений з матеріалами в повному обсязі, заяв немає.

Сторона захисту звернула увагу суду на те, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні були допущені порушення, які вплинули на неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого та порушили його права як людини.

Стаття 21 КПК України гарантує доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а саме: кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону

Стаття 22 КПК передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК).

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ст.86 КПК).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК)

В ході судового розгляду суд відповідно до ст. 22 ч.6 КПК України, п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України № 2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: був допитаний обвинувачений, потерпіла, свідки, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.23 КПК України за участю учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка, як це вимагає ст.94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Давши оцінку всім доказам в сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 доведена повністю і не знаходить підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно нього.

Частина 2 статті 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, зокрема, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене з метою залякування потерпілого, або таке, що спричинило смерть потерпілого.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом до діяння і наслідків (за винятком психічного ставлення до наслідків у виді смерті - воно є необережним).

Суд відмічає, що умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене з метою залякування потерпілого або інших осіб, має місце тоді, коли такі ушкодження заподіюються для викликання в них почуття страху перед винним чи іншими особами. Залякування становить основний зміст погрози. Однак страх не є самоціллю заподіяння зазначених ушкоджень. Найчастіше вони є засобом впливу на потерпілого чи інших осіб, щоб примусити їх виконати певну дію чи утриматись від її виконання.

Також суд зазначає, що умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_52 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене з метою залякування потерпілого та таке, що спричинило смерть потерпілого.

Судом ретельно перевірена версія сторони захисту щодо вчинення обвинуваченим вбивства з необережності та перекваліфікації його дій на ч.1 ст.119 КК України.

Суд враховує, що необхідно відмежовувати умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого від вбивства з необережності.

При відмежуванні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого від вбивства з необережності (ч.1 ст. 119 КК України), суд дослідив докази, що мають значення для з`ясування суб`єктивної сторони злочину.

Так, склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей, заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (ч. 2 ст. 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) - тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) - знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) - смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку - тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

Прояв ознак умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та вбивства через необережність, їх відмінність між собою полягає у фактичних підставах кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння.

В аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Також, наведене вище розмежування складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 119 КК України знаходить своє відображення у постановах Верховного Суду (провадження: № 51-10309км18 від 23.05.2019, № 51-649км18 від 20.03.2018) та постановах Верховного Суду України (справи: № 5-8кс13 від 25.04.2013, № 5-4кс15 від 19.03.2015, № 5-25кс15 від 28.05.2015).

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесного ушкодження свідчить про те, що ОСОБА_9 , діючи умисно, завдаючи без будь-якого попередження не менше трьох ударів в область голови потерпілому ОСОБА_53 , маючи фізичну перевагу, міг очікувати, що останньому буде завдано тяжке тілесне ушкодження, і хоча не бажав, але свідомо припускав такі наслідки.

При цьому тяжкість таких наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто ОСОБА_54 діяв з невизначеним (неконкретизованим) і непрямим умислом.

Щодо спричинення смерті потерпілому ОСОБА_12 , то в діях ОСОБА_9 має місце необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості. Обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті ОСОБА_12 , хоча повинен був і міг їх передбачити.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в судовому засіданні доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_9 на ч.1 ст.119 КК України суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення вперше, молодий вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 зазначені вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Слід зазначити, що при розгляді даного кримінального провадження, стороною обвинувачення суду не надано жодного доказу, який би свідчив про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Як сам ОСОБА_9 , так і допитані в судовому засіданні свідки стверджували. Що в той день ОСОБА_42 не вживав спиртних напоїв, освідування його в медичному закладі не проводилось. Свідок ОСОБА_40 , який розповів суду, що в день загибелі ОСОБА_12 спиртні напої вживали сам ОСОБА_12 , його співмешканка ОСОБА_11 та її онук ОСОБА_9 . Але такі відомості, як пояснив свідок, сталі йому відомі зі слів дружини ОСОБА_27 . Між тим, допитана в удовому засіданні свідок ОСОБА_27 вказані обставини категорично заперечувала, пояснила, що ОСОБА_9 в той день у її присутності спиртні напої не вживав, навіть стопки були на столі тільки у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Що стосується обтяжуючої покарання обставини як вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, суд зазначає наступне.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII, зокрема п.3 ч.1 ст.1 визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст..3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, вчинення кримінального прав пушення онуком відносно співмешканця бабусі на підпадає під дію законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, не має ознак кримінального правопорушення, пов`язаного з вчиненням домашнього насильства та не може бути визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості спричинених. злочином наслідків, віку та стану здоров`я обвинуваченого, особи обвинуваченого: який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; офіційно не працює; за місцем проживання характеризується задовільно, утриманців не має, раніше не судимий, вчинив злочин вперше, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої йому статті, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілої, яка наполягала на максимально суворому покаранні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, підстав для застосування щодо ОСОБА_9 ст.69, ст.75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 5 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання з 23 серпня 2022 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року на мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 20 серпня 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року на три недопалки від цигарок, поміщено до паперового конверту; два пластикових стакана, поміщено до картонного коробу; три скляних стакана, поміщено до картонного коробу; порожня скляна пляшка, поміщено до картонного коробу; простирадло зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; наволочка зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; 12 (дванадцять) рослин зовні схожих на рослини роду конопель.

Речовий доказ: мобільний телефон «Самсунг», чорного кольору, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 20 серпня 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 - повернути власнику після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази: три недопалки від цигарок, поміщено до паперового конверту; два пластикових стакана, поміщено до картонного коробу; три скляних стакана, поміщено до картонного коробу; порожня скляна пляшка, поміщено до картонного коробу; простирадло зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; наволочка зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; 12 (дванадцять) рослин зовні схожих на рослини роду конопель - знищити після набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ: флеш накопичувач «Kingston» об`ємом пам`яті 16 GB із відеозаписами допиту свідка, додаткового допиту підозрюваного, слідчих експериментів, із свідком та підозрюваним) після набрання вироком суду законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позо не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1