Провадження №1-кп/748/281/23
Єдиний унікальний№ 743/661/23
УХВАЛА

27 вересня 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000130 від 07.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000130 від 07.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», строк запобіжного заходу в обвинуваченого спливає 28 вересня 2023 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , адже справа ще не розглянута і ризики не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати більш м"який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків та міцні соціальні зв"язки.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в підготовчому судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений, перебуваючи на волі, використовуючи свій статус військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , матиме можливість шляхом погроз, підкупу, психологічного впливу та в інший спосіб, впливати на осіб, зокрема військовослужбовців вказаної ВЧ, які володіють інформацією щодо обставин та фактів кримінального правопорушення та які можуть бути допитані як свідки у суді.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Також, ОСОБА_4 матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні останнім штучних доказів та підбуренні осіб, зокрема як цивільних, так і осіб з числа військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому версій.

Крім того, оскільки протиправна поведінка ОСОБА_4 мала триваючий характер та фактично закінчилася 12.05.2023 у зв`язку з його затриманням на підставі ухвали слідчого судді, то у разі застосування запобіжного заходу менш суворого ніж тримання під вартою або незастосування жодного запобіжного заходу, ОСОБА_4 може переховуватися від суду та будучи військовослужбовцем, відповідно будучи зобов`язаним прибути до військової частини та приступити до виконання обов`язків військової служби, може вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України.

Отже, суд також погоджується з наявністю ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що обрання жодного із більш м`якого запобіжного заходу, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, вік та стан його здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Враховуючи вищевказане та те, що оскільки на момент підготовчого судового розгляду, ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися, та застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, то суд дійшов висновку про необхідність продовження по відношенню до ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 4 ст.183 КПК України, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 315, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 листопада 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

Строк дії ухвали визначити до 24 години 00 хвилин 26 листопада 2023 року включно.

Копію ухвали до відома та виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський СІЗО».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1