ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/890/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/636/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 19 квітня 2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 17 червня 2023 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що на думку суду, ризики переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення чи спотворення будь-якого з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вказує, що ризики не доведені доказами.

Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має родину, в шлюбі вже 30 років, характеризується позитивно, раніше не судимий.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього домашній арешт.

Вказує, що вже тривалий час знаходиться під вартою, доказів його провини прокурор не надає,

Ризики прокурором також не доведені.

Свідки у справі допитані, при цьому свідки стверджували про невинуватість обвинуваченого.

Наголошує, що має сім`ю, дружину та сина.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачений положеннями ст. 199 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення районним судом при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення чи спотворення будь-якого з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того суд констатував відсутність обставин, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.

Врахував суд і тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочинам.

Відтак, висновок суду про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою є неможливим.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Апеляційні доводи захисника та обвинуваченого про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлені судом ризики, такий більш м`який запобіжний захід не буде запобігати встановленим у справі ризикам.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні вбивства, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Також належить врахувати, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, свідки не допитані, докази по справі не досліджувалися.

Належних відомостей про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, сторона захисту не надала.

Посилання обвинуваченого на відсутність доказів у справі є недоречними, оскільки предметом апеляційного провадження є виключно питання продовження строків раніше обраного запобіжного заходу, а відповідно докази у справі, їх належність та допустимість, має вирішуватись судом першої інстанції за результатами судового розгляду.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 19 квітня 2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді