ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4426/22 Номер провадження 11-кп/814/1603/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23.02.2017 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 156 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з часу затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 29.06.2017 ухвалою Апеляційного суду Полтавської області зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 23.02.2017 по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

09.04.2019 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 29.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що характеризуючі матеріали, наявні в матеріалах справи свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 намагається стати на шлях виправлення, проте вважати, що він досяг виправлення, передчасно.

У поданій апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, тому прокурор безпідставно посилається лише на відмову у застосуванні пільг відносно засудженого, оскільки ОСОБА_8 добровільно відмовився від застосування щодо нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженого від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

За змістом положень п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 23.02.2017 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 156 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.02.2017 до 29.06.2017 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження засуджений відбуває покарання з 23.02.2017, кінець строку 16.10.2023.

За період відбування покарання у державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 19.07.2017 перебуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не мав, має 20 заохочень.

ОСОБА_8 добровільно брав участь у неоплачуваних роботах з благоустрою установи, працює в майстерні установи, до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, ввічливий з персоналом установи.

До майна установи, предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться дбайливо, здійснює за ними нагляд, використовує за призначенням. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Виконує роботи із самообслуговування. Має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Також, бере участь у реалізації програм диференційовано-виховного впливу «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення». За час відбування покарання отримав спеціальність «Слюсар» в Полтавському навчальному центрі №64.

Рішенням комісії установи від 01.03.2019 засудженому відмовлено в зміні умов тримання відповідно до ст. 101 КВК України, на підставі поданої ОСОБА_8 заяви про відмову від застосування пільги.

Рішенням комісії установи від 04.05.2020 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КВК України, як особі що не досягла належного ступеню виправлення.

Рішенням комісії установи від 06.07.2021 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КВК України, у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину.

На адресу державної установи надійшов виконавчий лист щодо ОСОБА_8 на суму 68 554 грн. 24 коп., на виконання якого утримано 1400 грн. 45 коп.

Враховуючи зазначені характеризуючі дані засудженого, слід зазначити, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Водночас, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засудженому відмовлено у застосуванні пільги відповідно до ст. 101 КВК України на підставі його заяви, проте поряд з тим комісією державної установи було відмовлено і у застосуванні інших пільг, передбачених ст. 81 та ст. 82 КВК України, зокрема у зв`язку із недосягненням засудженим належного ступеню виправлення та тяжкістю вчиненого злочину.

Також, з присудженої вироком суду на користь потерпілої моральної шкоди в сумі 68 554 грн. 24 коп. засуджений відшкодував лише 1 400 грн. 45 коп.

Отже, всупереч доводам ОСОБА_8 , суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2022 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4