Дата документу 07.07.2023Справа № 554/6023/23
Провадження № 1-кс/554/8369/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001967 від 07.07.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

07.07.2023 близько 06 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Фрунзе в селі Мачухи, Полтавського району (автодорога М-22 «Полтава Олександрія») у напрямку від м. Кременчук в бік м. Полтави, та в районі перехрестя з вулицею Софіївською не впорався з керуванням, змінив напрямок свого руху, допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався у зустрічному напрямку, та в подальшому виїхав за межі проїзної частини на ліве по напрямку руху узбіччя.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КП «1а міська клінічна лікарня ПМР».

07.07.2023 року СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001967 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

07.07.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який в подальшому був направлений для зберігання на територію спеціального майданчика ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Крім того, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , котрий був переданий власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання для зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , автомобіль KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

07.07.2023 постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказані транспортні засоби було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001967.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Згідно ст. ст. 168, 237 КПК України автомобілі KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 та VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_7 , є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій.

Слідчий в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити

Накласти арешт, з метою збереження речового доказу, на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Місцем зберігання автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , визначити домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідальність за збереження автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , покласти на власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати останнього надавати транспортний засіб на вимогу слідчого (прокурора) для проведення необхідних слідчих дій.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1