Справа № 361/4507/23
Провадження № 1-кс/361/891/23
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
16 червня 2023 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
До Броварського міськрайонного суду Київської області подано клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.
При подальшому проведенні огляду ділянки місцевості, розташованої за вказаною адресою 03.06.2023 працівниками поліції, було виявлено та вилучено:
- автомобіль марки FORD Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина, який представився як ОСОБА_4 , який зареєстрований на громадянку ОСОБА_5 , чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з vin кодом НОМЕР_2 , номер кузова якого був частково знищений, та присутні на якому ознаки варіння сваркою;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке видане на ім`я громадянки ОСОБА_5 ;
- ключі в кількості 1 шт. від вищезазначеного автомобіля, який зберігається у спец пакеті PSP 1183578 у матеріалах справи.
05.06.2023 постановою дізнавача сектору дізнання Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 вищезазначене майно, яке було вилучене в ході огляду місця події за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, А/Д Київ-Чернігів, блокпост 2/7 - визнано речовими доказами.
Оскільки автомобіль марки «FORD Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 належить третій особі, на підставі ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
Прокурор у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, проте подала через електронну адресу суду клопотання, в якому просила проводити розгляд клопотання без її участі.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
Із протоколу огляду місця події від 03 червня 2023 року, вбачається, що під час огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль марки FORD Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключі від автомобіля в кількості 1 шт.
При цьому, 05.06.2023 року постановою дізнавача сектору дізнання Броварського РУП ГУНП у Київській області підполковника поліції ОСОБА_7 автомобіль марки FORD Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ключі від автомобіля в кількості 1 шт., визнано речовими доказами у межах вказаного кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор звернувся до слідчого судді 07 червня 2023 року, направивши його засобами поштового зв`язку з відділення пошти 05.06.2023 року, тобто у межах строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то ініціатор клопотання повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно зі ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що виявлене та вилучене згідно протоколу огляду місця події майно визнано речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.
На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- автомобіль марки FORD Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, vin код № НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_5 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке видане на ім`я громадянки ОСОБА_5 ;
- ключі в кількості 1 шт. від вищезазначеного автомобіля марки FORD Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається у спец пакеті PSP 1183578.
Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1