КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3514/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319 від 12.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 19.04.2023 під час проведення огляду промислової площадки, орендованої ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () у ТОВ «ЛВГРУП» (), за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 104, а саме листи фанери ламінованої у кількості: 108 шт., розміром 125х250 см.; 108 шт. розміром 125х250 см.; 17 шт. розміром 20х250 см., 3 шт. розміром 600х250 см., які передано на відповідальне зберігання потерпілій стороні ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» () в особі директора ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та опечатано пломбами: NPU0477205; NPU0477207; NPU0477206; NPU0477201.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майнау кримінальному провадженні №0000319

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ТОВ «Вітокс-Рембудгруп» не погоджується з вищевказаною ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням ст. 2, 7, ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, при неповному судовому розгляді, такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, у ньому не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2023.

Також апелянт зазначає, що між ТОВ «Укрметал буд» та ТОВ «Спецстройстандарт» існує цивільно-правовий спір щодо права власності на фанеру ламіновану, яка була використана в ході будівельних робіт. Цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, оскільки жодних ознак кримінального правопорушення події, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, не містять.

Кримінальне провадження розслідується за ст. 356 КК України проте ні клопотання прокурора, ні долучені до нього матеріали, не містять жодного обґрунтування всупереч якому установленому законом порядку діяв ТОВ «Вітокс-Рембудгруп».

Також не обґрунтовано, в чому полягає заподіяння значної шкоди інтересам ТОВ «Спецстройстандарт», яке не позбавлене можливості звернутися до господарського суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та в установленому законодавством порядку довести свої майнові права на фанеру ламіновану, що використовувалася при виконанні будівельних робіт.

У матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане у клопотанні майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвоката ОСОБА_6 , в підтримку поданої апеляційної скарги, яку він підтримав з наведених в ній підстав та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги представника ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні відділу дізнання Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 12.02.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу самоуправних невстановлених осіб, які полягають у вивезенні ламінованої фанери, що належить ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» () з об`єкту будівництва «Реконструкція зупинкової станції лінії швидкісного трамваю під транспортний комплекс з пунктами масової посадки громадського призначення з надземним гаражем-паркінгом від вулиці Старовокзальної до Великої кільцевої дороги - станція «Кільцева дорога», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Леся Курбаса, 20.

11.02.2023 за адресою: м. Київ, пр-т. Леся Курбаса, 20 проведено огляд місця події, зафіксовано об`єкт будівництва, описано його, при цьому нічого не вилучалось.

20.03.2023 Київською міською прокуратурою доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 12.02.2023 відділу дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Відповідно до допиту директора ТОВ УКРМЕТАЛ БУД» () ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив що дійсно між ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» () (далі - Підрядник) та ТОВ «СПЕЦСТРОЙСТАНДАРТ» () (далі - Замовник) було укладено договір підряду №25/02-21 відповідно до якого Підрядник зобов`язується виконати роботи з влаштування плити перекриття +5,900 на об`єкті «Реконструкція зупинкової станції лінії швидкісного трамваю під транспортний комплекс з пунктами масової посадки громадського призначення з надземним гаражем-паркінгом від вулиці Старовокзальної до Великої кільцевої дороги - станція «Кільцева дорога». В подальшому, у зв`язку із введенням 24.02.2022 правового режиму воєнного стану на території України, будівельні роботи за вказаною адресою були призупинені. В грудні 2022 року ОСОБА_9 стало відомо про те, що Замовник уклав новий договір підряду з ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУД», при цьому замовник ніяким чином не повідомив ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» про розірвання договору, не наполягав на негайному завершенні робіт. Разом з тим, на об`єкті залишалось майно, яке належить ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД», зокрема опалубка (як власна, так і орендована), фанера ламінована (як власна так і закуплена для виконання робіт), тощо. В подальшому, 11.02.2023 ОСОБА_9 стало відомо про те, що з об`єкту почали вивозити фанеру, яка використовувалась для будівельних робіт.

Відповідно до протоколу допиту заступника ОСОБА_9 , директора з капітального будівництва ТОВ «УКРМЕТАЛТРЕЙД» () ОСОБА_10 , який за проханням ОСОБА_9 , 11.02.2023 прибув за адресою: м. Київ, пр-т. Леся Курбаса, 20, останній підтвердив покази ОСОБА_9 та повідомив, що 11.02.2023 приблизно о 09 год. 00 хв. прибувши за вказаною адресою було виявлено, що дійсно працівники ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () розібрали та погрузили опалубку на вантажний автомобіль, з метою її вивезення за невстановленою адресою. При цьому на місці були присутні наступні особи: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , м.т. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - робочі, колишні працівники ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» (), які займались погрузкою фанери для її подальшого перевезення, з їх слів; ОСОБА_13 , м.т. НОМЕР_2 , який являвся відповідальним на вказаному об`єкті та керував діями інших працівників, з його слів; також в подальшому на місце прибув ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , м.т. НОМЕР_3 , який являється співвласником ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () та зі слів останнього являється головним інженером вказаного товариства. При цьому по приїзду за вказаною адресою ОСОБА_10 встиг сфотографувати від`їзжаючий автомобіль марки «Мерседес», д.н.з НОМЕР_4 на якому знаходилась вказана фанера, за допомогою власного автомобіля марки «Тойота» модель «Хайлендер», д.н.з НОМЕР_5 перекрив в`їзд до об`єкту та викликав працівників поліції для фіксації протиправних дій працівників ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» ().

Разом з тим, ОСОБА_10 дізнався що перевізником фанери являється ТОВ «САН ТРАНС ЛОГІСТИК» () та в подальшому менеджером вказаного товариства, мобільний номер якого вказаний на вантажному автомобілі «Мерседес», д.н.з НОМЕР_4 - НОМЕР_6 , йому було надано фото Товарно-транспортної накладної із вказанням замовника - ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» (), водія ОСОБА_15 , та пункту розвантаження - м. Київ, вул. Олекси Тихого, 104, які ОСОБА_10 долучив до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, буд. 104 (літ. «Д») на праві власності належить ТОВ «ЛВГРУП» (); об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, буд. 104 (літ. «Б», «В», «Г») на праві власності належить ТОВ «ЛВГРУП» (); об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, буд. 104 (літ. «А») на праві власності належить ТОВ «ЛВГРУП» (); об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 31537999, за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, буд. 104 на праві власності належить Акціонерному товариству закритого типу Київське спеціалізоване управління №521 «Сантехмонтаж» ().

19.04.2023 відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва №761/11839/23, провадження №1-кс/761/7877/2023 від 07.04.2023 старшим дізнавачем відділу дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за участі двох понятих проведено огляд вказаних об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Олеси Тихого, 104, та під час огляду промислової площадки, орендованої ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () у ТОВ «ЛВГРУП» (), за участі директора вказаного товариства ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявлено та вилучено фанеру ламіновану у кількості: 108 шт., розміром 125х250 см.; 108 шт. розміром 125х250 см.; 17 шт. розміром 20х250 см., 3 шт. розміром 600х250 см., які передано на відповідальне зберігання потерпілій стороні ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» () в особі директора ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та опечатано пломбами: NPU0477205; NPU0477207; NPU0477206; NPU0477201.

Під час огляду місця події представник потерпілої сторони ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» (), директора ОСОБА_9 повідомив, що це саме та ламінована фанера, яка була вивезена з адреси об`єкту будівництва «Реконструкція зупинкової станції лінії швидкісного трамваю під транспортний комплекс з пунктами масової посадки громадського призначення з надземним гаражем-паркінгом від вулиці Старовокзальної до Великої кільцевої дороги - станція «Кільцева дорога», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Леся Курбаса, 20. При цьому директор ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» (), ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що дійсно вказана фанера завезена за адресою проведення огляду з об`єкту будівництва «Реконструкція зупинкової станції лінії швидкісного трамваю під транспортний комплекс з пунктами масової посадки громадського призначення з надземним гаражем-паркінгом від вулиці Старовокзальної до Великої кільцевої дороги - станція «Кільцева дорога», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Леся Курбаса, 20.

Вказану фанеру ламіновану постановою старшого дізнавача ВД ОСОБА_16 від 19.04.2023 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку із їх відповідності критеріям встановленим ст. 98 КПК України, оскільки має безпосередній зв`язок із вчиненим кримінальним проступком, та може бути використана, як доказ факту та обставин його вчинення під час досудового розслідування та під час судового розгляду.

20.04.2023 до Шевченківського районного суду м. Києва подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого 19.04.2023 під час проведення огляду промислової площадки, орендованої ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () у ТОВ «ЛВГРУП» (), за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 104.

28.04.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про повернення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вилученого 19.04.2023 під час проведення огляду промислової площадки, орендованої ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () у ТОВ «ЛВГРУП» (), за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 104 для доопрацювання, яке отримано 04.05.2023 о 16 год. 00 хв., про що складена відповідна розписка.

05.05.2023 прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , знову звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 19.04.2023 під час проведення огляду промислової площадки, орендованої ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» () у ТОВ «ЛВГРУП» (), за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 104, а саме листи фанери ламінованої у кількості: 108 шт., розміром 125х250 см.; 108 шт. розміром 125х250 см.; 17 шт. розміром 20х250 см., 3 шт. розміром 600х250 см., які передано на відповідальне зберігання потерпілій стороні ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» () в особі директора ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та опечатано пломбами: NPU0477205; NPU0477207; NPU0477206; NPU0477201.

19.05.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319 від 12.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, вислухані доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення представника ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвоката ОСОБА_6 , а також, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, всупереч твердженню апелянта, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні, з урахуванням обставини встановлених під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 12.02.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України є всі підстави вважати, що вказане майно на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні № 0000319 від 12.02.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України. При цьому постановою дізнавача від 19.04.2023 /а.с. 117-118/, вище зазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, у ньому не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2023, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, при цьому вони також були предметом розгляду слідчим суддею вказаного клопотання.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя встановив, що твердження представника власника майна щодо пропущення прокурором строку звернення до слідчого судді із клопотанням не підтверджено під час розгляду клопотання, при цьому ухвалою слідчого судді від 28.04.2023 якою клопотання повернуто, зазначено, що клопотання надійшло без порушення строку, визначеного ст. 171 КПК України.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року, - залишити без зміни,а апеляційну скаргу представника ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4