Справа № 752/2478/23
Провадження №: 1-кп/752/1418/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0002942, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився у с. Залиман Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно непрацевлаштований, розлучений, дітей та осіб на утриманні не має, в силу приписів ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 12.12.2022 о 00:50 ОСОБА_6 , який перебував за місцем свого мешкання в гуртожитку по АДРЕСА_2 та випивав алкоголь (горілку) у компанії свого приятеля, реалізував раптово виниклий у нього кримінально-протиправний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, достеменно знаючи, що інформація, яку він поширює є хибною, порушує громадську безпеку, припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів ля перевірки фактів, викладений ним в усному повідомлені про підготовку вибуху і запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, використав свій мобільний телефон марки Xiaomi моделі Radmi (IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ) з sim-карткою оператора стільникового зв`язку "Київстар" з номером НОМЕР_3 , зателефонував на спеціальну телефонну лінію "102" Національної поліції та повідомив оператору про підготовку вибуху будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , вимагаючи, при цьому, щоб йому видали повістку до воєнкомату та забрали до війська.

У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , який зателефонував на спеціальну телефонну лінію "102" Національної поліції та розповсюдив неправдиві відомості про підготовку вибуху цивільного об`єкту - гуртожитку, з метою проведення оперативно-рятувальних і пошукових заходів була задіяна група спеціалістів-вибухотехніків у складі, одночасно організовані роботи, спрямовані на обстеження прилеглої території, проведено роботу з пошуку вибухонебезпечних речовин, предметів або пристроїв у приміщенні гуртожитку.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками (знищенню майна).

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою винуватість, отримавши згоду сторін, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, судових витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_6 свою вину у здійсненні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками (знищенню майна) визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, предмету, який він для цього використав (мобільного телефону). Зокрема обвинувачений повідомив, що на початку повномасштабного вторгнення в Україну ворожих військ він залучався до сил Територіальної оборони, служив, але у подальшому з невідомих причин його списали. У ніч на 12 грудня 2022 року перебував за місцем мешкання у гуртожитку по АДРЕСА_3 . Вживав з товаришем ОСОБА_7 горілку, пів літра на двох. У цей час обмірковував ситуацію щодо постійних відмов йому у вступу до Збройних Сил України та надумав, що поліція може позитивно вплинути на ситуацію, допомоги, а тому зателефонував на лінію "102", просив, щоб за ним направили патруль та забрали його в армію, проте оператор поклала трубку, на третій раз сказав, що якщо не видадуть йому повістку, то підірве будівлю, в якій живе. Після цього побачив через вікно, що до будівлі приїхали дві поліцейські автівки, спустився до поліції, представився, сказав, що це він телефонував на "102". Правоохоронці перевірили його документи, робили фото, провели огляд будівлі гуртожитки на предмет наявності вибухових речовин та обстежити прибудинкову територію. Усвідомлює, що вчинив неправильно та шкодує про вчинене.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

При цьому ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, мотивував свій хибний вчинок бажанням нести військову службу.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, достатньо послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за вище встановлених обставин.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Під час судових дебатів прокурор оголосила свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням приписів ст. 75 КК України, посилаючись на можливість звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, з установлення іспитового строку, тривалістю 3 роки, та з покладенням на нього обов`язків за ст. 76 КК України, вказувала на особу винного, який добровільно звернувся до військового комісаріату та очікує оформлення на військову службу, розлучений, має зайнятість і працює (без офіційного оформлення), щиро покаявся у вчиненому, висловив осуд щодо своєї неправомірної поведінки. Питання речових доказів просила визначити в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові зазначив, що свій злочин не планував заздалегідь, прийняв хибне рішення зателефонувати у поліцію з вимогами, що б його прийняли на військову службу через бажання бути корисним країні, обурений військовою агресією, переживає загибелі мирних та військових, і хоче бути задіяним у захисті Батьківщини, його рідне село ще у 2014 році зруйнували російські загарбники. Вимог майнових не заявляв, користі фінансової від них не хотів, його погрози були нереальними і загрози нікому не несли, шкодує, що через його вчинок відбувся виїзд рятувальників і поліції, були задіяні правоохоронці у той час як країна кожного дня стикається з безліччю реальних загроз і викликів, його судимості, які мав колись, давно у минулому, переосмислив скоєне і таких злочинів не повторював, довгий час живе чесно, заробляє чесною працею у сервісі пасажирських перевезень Bolt, автомобіль йому довіряє компанія "Аверс Драйв", проте на роботу його офіційно не працевлаштували ще, проживає тривалий час у гуртожитку від заводу, де працював до війни, але зараз виробництво там не здійснюється. Засуджує власний злочин, зобов`язується бути вимогливим до себе, просить суворо не карати.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує обставини, що пом`якшую покарання за ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття , яке полягає у відвертому особистому осуді своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.Також приймається до уваги особа обвинуваченого, який має місце реєстрації (територія тимчасово окупована), має статус внутрішньо переміщеної особи, має місце проживання у м. Києві, має постійні підробітки, але офіційно непрацевлаштований (має зайнятість у сервісі перевезень "Bolt", чим заробляє цим на життя), на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є осудним.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказані, судом не встановлено.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. При цьому суд знаходить можливість звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом пробації за місцем проживання, з огляду на особисті мотиви, через які ОСОБА_6 дійшов до порушення закону - реалізація сильного душевного поклику стати на захист Батьківщини в умовах повномасштабного вторгнення держави-агресора, особистісні риси ОСОБА_6 , який не веде антисоціальний спосіб життя, проходив у лютому 2022 року військову службу, що доводиться довідкою Військової частини НОМЕР_4 від 25.02.2022, намірів бути призваним на військову службу не покидає і отримав 05.04.2023 позитивні рекомендації від командира Військової частини НОМЕР_5 для проходження військової служби, був звільнений з місць позбавлення волі у 2013 році і до грудня 2022 року та станом на час розгляду обвинувачення в суді не перебував під слідством, не перебував у статусі підозрюваного, адміністративних правопорушень не вчиняв, тобто допустився одного випадку кримінально-карної поведінки, виявляв взірцеву процесуальну поведінку, умови відбуття домашнього арешту не порушував, злочин заздалегідь не планував, матеріального зиску не мав, продовжує проживати у гуртожитку, що свідчить, що за місцем проживання його сприймають позитивно, ніхто з сусідів або ж комендант не звертався до ОСОБА_6 з позовними заявами про відшкодування шкоди, зумовленої проведенням у нічний час заходів виявлення вибухових пристроїв.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74 КК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Речовим доказом у кримінальному провадженні визнано телефонний пристрій, який використав обвинувачений в якості знаряддя вчинення злочину і який належить йому на праві власності.

Чинним законодавством передбачено, що до майна, яке було використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення може бути застосована спеціальна конфіскація. Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України використовуючи належний йому мобільний телефон марки Xiaomi моделі Radmi (IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ) з sim-карткою оператора стільникового зв`язку "Київстар" з номером НОМЕР_3 як знаряддя вчинення злочину, до цього майна підлягає застосуванню спеціальна конфіскація.

Про наявність у кримінальному проваджені інших речових доказів суду невідомо.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у сумі 3 020,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави майно, визнане речовим доказом - мобільний телефон марки Xiaomi моделі Radmi (IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ) з sim-карткою оператора стільникового зв`язку "Київстар" з номером НОМЕР_3 , що зберігається у камері схову Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № ФП-014114 від 12.12.2022).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком № СЕ-19/111-23/1175-ВЗ від 24.01.2023 у сумі 3 020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1