Справа № 712/9277/23
Провадження № 1-кс/712/4309/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000820 від 23.06.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000820 від 23.06.2023 року, посилаючись на те, що дізнавачем винесено постанову про закриття вище зазначеного кримінального провадження передчасно, та з якою останній не погоджується, так як дізнавач у постанові про закриття кримінального провадження не обґрунтував свої доводи про докази, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування кримінального провадження. За таких обставин вважає, що постанова винесена передчасно без дослідження всіх доказів по справі, тому звернувся до суду зі скаргою про скасування вище зазначеної постанови.

Адвокат скаржника ОСОБА_3 просив розгляд скарги проводити без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_5 просила розгляд скарги проводити без її участі, проти скасування постанови про закриття кримінального провадження не заперечувала.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні сектору дізнання Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження, відомості до якого внесені до ЄРДР за № 0000820 від 23 червня 2023 року, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 303 ч.1 п.3 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Варто звернути увагу, що відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

В даному випадку 31 липня 2023 року дізнавачем СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 23.06.2023 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З ч.1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст. 219 КПК України, за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як зазначив адвокат скаржника, копію постанови дізнавача від 31.07.2023 року, ОСОБА_4 отримав лише 04.09.2023. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вбачає причини пропуску до суду зі скаргою поважними, а тому вважає за можливе поновити ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , пропущений з поважних причин процесуальний строк, передбачений для подання скарги на постанову дізнавача СД ЧРУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження.

Дослідивши зміст постанови дізнавача від 31 липня 2023 року, слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить посилань на всебічне, повно і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та встановлення обставин справи, з наданням їм належної правової оцінки.

Зокрема, дізнавачем не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії, крім того, не мотивовано конкретно, у діях яких осіб ним встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, на яке посилався заявник у заяві про вчинення кримінального проступку, також відсутні відомості про те, чи вичерпані можливості для здійснення досудового розслідування кримінального провадження упродовж встановленого законом строку.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000820 від 23.06.2023 року винесена передчасно та підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні дізнавачу слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Поновити заявнику строк звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого.

Cкаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000820 від 23.06.2023 року - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000820 від 23.06.2023 року - скасувати, направити матеріали для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1