Справа № 308/1654/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000030 від 18.01.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Верхнє, Самбірського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 18.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27- ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, скоєними за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року та довідки військово-лікарської комісії №204/0 від 26 грудня 2022 року, відповідно до яких він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перетину Державного кордону України та діючи всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе, необхідні документи для виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року, та довідки військово-лікарської комісії №204/0 від 26 грудня 2022 року, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому невстановлена особа передала ОСОБА_4 завідомо підроблені документи, a саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 204/0 від 26 грудня 2022 року, відповідно до яких він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому з`ясовано, що ОСОБА_4 , згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_3 вих. № 462 від 24 січня 2023 року - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року, та довідка військово-лікарської комісії під №204/0 від 26 грудня 2022 року не видавалися.

Тим самим ОСОБА_4 шляхом надання засобів, сприяв невідомій особі виготовити вказані вище документи видані на його ім`я, в частині надання необхідних даних та матеріалів щодо своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того, 17 січня 2023 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ужгород» НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року, пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завідомо підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року, та довідку військово-лікарської комісії під №204/0 від 26 грудня 2022 року, відповідно до яких він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, виданих ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку такі документи та що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 01 лютого 2023 року у місті Ужгород під час досудового розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000030 від 18.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Угода містить формулювання підозри та її правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункт 1 угоди); істотні для цього кримінального провадження обставини (пункт 2); беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (пункт 3); узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення (пункт 4), наслідки укладення та затвердження угоди для сторін (пункт 5); наслідки невиконання угоди (пункт 6). Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, підозрюваного, захисника).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами - за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 01 лютого 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (проступків), і кваліфікує дії останнього за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та використання завідомо підробленого документа.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., за ч. 4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні № 0000030 - не застосовувались та підстави їх застосування на час постановлення вироку відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Витрати на залучення експерти - відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 лютого 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000030 від 18.01.2023.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 5 ст. 27- ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., за ч. 4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного від № НОМЕР_1 від 09 січня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії №204/0 від 26 грудня 2022 року, які упаковано до спеціального пакету «Національна поліції України» №PS1174758, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1