№566/776/23
В И Р О К

Іменем України

30 серпня 2023 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 31 липня 2023 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235від 11 липня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Довгошиї Дубенського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей,непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, не депутата, вдівця, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у період з 15 по 16 квітня 2023 року, перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що є офіційним документом та достовірно знаючи, що це майно є чужим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, привласнив знайдену ним банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 .

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України від № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.1 1.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, в період з 18 квітня 2023 року по 27 травня 2023 року із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення грошей, особисто використовуючи, попередньо отриману, шляхом привласнення знайденого, банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 , та доручаючи її використання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про злочинний намір ОСОБА_4 , шляхом проведення транзакцій, через платіжні термінали, які знаходяться в магазинах, що розташовані в с.Довгошиї на вул.Радянська,8 та АДРЕСА_3 , умисно, таємно, викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 10 023,00 гривень, чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357 КК України - привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

31 липня 2023 року, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468-470, 472-473 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винуватим у привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до пункту шостого угоди про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, вважає, що угода про визнання винуватості від 31.07.2023 року, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена судом.

Суд вважає, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357 ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, потерпіла ОСОБА_7 надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості, а тому у відповідності до ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинувачуваним.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

У відповідності до ст.100 КПК України речові докази підлягають поверненню їх законним володільцям.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 473, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235від 11 липня 2023 року, укладену між прокурором Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- банківську картку з індивідувальним номером «НОМЕР_1 » повернути власнику - ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно до ст.532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, які утримуються під вартою в той же строк з дня вручення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1