Справа № 588/1641/23
Провадження № 1-кп/588/141/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 19.06.2023 відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , у період воєнного стану, 14.06.2023 приблизно о 17 год. 00 хв. перебував вдома у своєї тітки ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де разом із нею, а також спільними знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відпочивали та розпивали алкогольні напої. Скориставшись вільним доступом до майна, діючи таємно, ОСОБА_3 перебуваючи в будинку господарства відчинив шафу, в якій на полиці лежав гаманець із грошовими коштами та витягнув з гаманця 400 грн двома купюрами по 200 грн, які поклав собі до кишені, після чого вийшов з будинку та покинув вказане господарство. Таким чином ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення зазначених грошових коштів, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 400 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмеживсядопитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що 14.06.2023 близько 17 год. він перебував у своєї тітки ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де вони відпочивали та розпивали алкогольні напої спочатку в будинку, а потім на території господарства. Потім він зайшов у будинок господарства тітки та відчинивши шафу взяв гаманець з якого витягнув 400 грн двома купюрами по 200 грн. Про місце знаходження грошей він був обізнаний. Вказані гроші він поклав до кишені та залишив господарство тітки. Викрадені гроші він витратив. У вчиненому щиро розкаюється. Шкоду завдану потерпілій відшкодував.

Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленогообвинувачення.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який працює без оформлення трудових відносин, відповідно до ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості,за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 420 від 17.07.2023, на момент вчинення вищевказаного кримінального правопорушення 14.06.2023, ОСОБА_3 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність). За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, його активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи досудову доповідь органу пробації, в якій зазначено про середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним визначаючи обвинуваченому покарання застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК Україниза це кримінальне правопорушення призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_3 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1