УХВАЛА

12 липня 2023 року

м. Київ

справа № 1-5/2005

провадження № 13-54зк23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянула заяву захисника ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_18 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) вироку Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2005 року і

ВСТАНОВИЛА:

Як убачаєтьсяз матеріалів провадження та наявних у Верховному Суді даних, вироком Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2005 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду України від 4 вересня 2007 року, ОСОБА_18 було засуджено за пунктами «г», «ж» ст. 93, ст. 17 і пунктами «а», «е», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 2153, ч. 3 ст. 142 Кримінального кодексу України 1960 року; пунктами 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, частинами 3, 5 ст. 185, ст. 257, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України 2001 року і призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Комітет з прав людини Організації Об'єднаних Націй (далі - Комітет ООН) у Міркуваннях від 12 березня 2020 року дійшов висновків про порушення прав ОСОБА_18 за п. 3 ст. 2, ст. 7, ст. 9, підпунктами «b» і «g» п. 3 та п. 5 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року (далі - Пакт).

Посилаючись на вказані висновки Комітету ООН, захисник ОСОБА_17 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із заявою про перегляд вироку щодо ОСОБА_18 за виключними обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК. Автор звернення просить скасувати оспорюваний вирок як такий, що ґрунтується на завідомо неправдивих показаннях, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Крім того, захисник просить поновити строк звернення, посилаючись на те, що засуджений отримав згадані Міркування від 12 березня 2020 року лише 21 квітня 2023 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, Велика Палата дійшла висновку, що у відкритті провадження за зверненням захисника належить відмовити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК виключною обставиною визнається встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом. Такою судовою установою в розумінні норм кримінального процесуального закону є Європейський суд з прав людини.

Натомість Комітет ООН відповідно до положень Першого факультативного протоколу до Пакту, котрим регламентовано його діяльність, не є органом міжнародної юстиції, його міркування за формою та змістом не є судовими рішеннями і з правової точки зору мають для держав не обов`язковий, а рекомендаційний характер.

Наведену позицію було неодноразово відображено в рішеннях Верховного Суду (зокрема, ухвали Великої Палати від 18 вересня 2018 року, 28 листопада 2022 року, провадження № 13-53зво18, 13-54зк22 відповідно).

Однак на зазначене при зверненні до суду захисник не зважив. При цьому також було залишено поза увагою, що Велика Палата не вправі переглядати судові рішення за відсутності передбачених ч. 3 ст. 459 КПК підстав для здійснення кримінального провадження за виключними обставинами.

Отже, вимоги захисника ОСОБА_17 про здійснення Великою Палатою провадження за екстраординарною процедурою та про скасування вироку з указаних у заяві підстав суперечать приписам КПК. А тому ці вимоги не можна визнати прийнятними. Разом із цим у силу ст. 19 Конституції України Велика Палата діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

З огляду на викладене у відкритті провадження за зверненням захисника ОСОБА_17 слід відмовити, а заяву й усі додані до неї матеріали повернути її авторові.

Що стосується процесуального строку звернення, то він не впливає на юридичну ситуацію в цій справі, оскільки навіть за умови його додержання не виникає підстав для відкриття провадження. Водночас принцип правової визначеності в аспекті legitimate expectations вимагає не створювати для заявника невиправданих очікувань щодо позитивної перспективи вирішення вимог по суті заяви у разі поновлення пропущеного строку.

Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_18 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2005 року.

Заяву захисника ОСОБА_17 й усі додані до неї матеріали повернути особі, яка їх подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9

ОСОБА_3 ОСОБА_10

ОСОБА_4 ОСОБА_11

ОСОБА_5 ОСОБА_12

ОСОБА_6 ОСОБА_13

ОСОБА_7 ОСОБА_14

ОСОБА_8 ОСОБА_15

ОСОБА_16