Провадження № 1-кп/522/2656/23
УХВАЛА

04 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000049 від 28.07.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Київ, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст.321 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, який має середню освіту, неодруженого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, яка має середню освіту, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 307 КК України Марганецьким міським судом Дніпропетровської області;

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст.321 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця міста Одеса, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, уродженки міста Одеса, із середньою освітою, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_8 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_7 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000049 від 28.07.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді ОСОБА_1 від 02.08.2023 року вище вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року включно. Крім того, у якості альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 визначено заставу - 1110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2979240,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено слідчого та продовжено відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року включно. Крім того, у якості альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_8 , та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.08.2023 року включно.

Станом на теперішній час строк запобіжних заходів відносно обвинувачених спливає.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 надала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі зміною його на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Крім того, посилаючись на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, прокурор просила заставу відносно ОСОБА_3 не визначати.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили визначити розмір застави у межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 надала клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_12 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 надала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі зміною його на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Крім того, посилаючись на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, прокурор просила заставу відносно ОСОБА_5 не визначати.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_13 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили визначити розмір застави у межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст.183 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 надала клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_14 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на його необґрунтованість.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 надала клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачена ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, її захисник ОСОБА_14 надала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що прокурор не надала суду належних та допустимих доказів, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор проти зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 заперечувала.

Розглянувши клопотання прокурора, вивчивши матеріали судового провадження в рамках заявлених клопотань, заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Верховним Судом у постанові від 23 січня 2020 року у справі № 505/2898/19 (провадження № 51-5283км19) зазначено, що виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України, терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі зміною його на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_3 .

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України: у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року включно. Крім того, у якості альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 визначено заставу - 1110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2979240,00 грн.

При цьому, прокурор ОСОБА_9 у підготовчому засіданні, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на положення на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, просила розмір застави відносно ОСОБА_3 не визначати.

Так, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , суд врахував, що вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими та тяжкими, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, та те, що докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, а дані про особу обвинуваченої дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_3 займалась незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, в особливо великих розмірах, діючи в організованій та керованій нею групі, та усвідомлюючи, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, санкція ч. 4 ст. 321 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, ОСОБА_3 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків з метою зміни їх показів чи відмову від них, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду - на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні безпосередньо. За таких обставин ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку ОСОБА_3 існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачена ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, оскільки остання офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби продовження вчинення нею вказаних корисливих кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ризики та обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не втратили свою актуальність та не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить запобігання цим ризикам.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 5 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Встановлені обставини під час судового розгляду вказують на наявність ризику переховування обвинуваченої, що як наслідок зумовлює необхідність застосування положень ч.5 ст. 182 КПК України щодо можливості призначення застави у розмірі, який перевищує максимальний розмір, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та відповідатиме наявним ризикам, у тому числі з точки зору більшої співрозмірності розміру застави сумі шкоди, завданої злочином, з огляду на роль обвинуваченої у його вчиненні.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 183, ч.ч. 4,5 ст. 182 КПК України та з огляду на виключні обставини, зазначені у клопотанні, при постановленні ухвали про зміну запобіжного заходу в частині визначеного альтеративного запобіжного заходу суд вбачає, достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням існуючих значних ризиків, заставу, обрану ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року, у розмірі 1110 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2979240,00 грн.

Керуючись викладеним вище, суд вбачає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково, продовживши відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та не змінюючи розмір застави, визначеної ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року.

Щодо клопотання прокурора про продовження обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_4 .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа(частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 року.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими та тяжкими. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку.

Крім того, необхідно враховувати те, що ОСОБА_4 займався незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, в особливо великих розмірах, діючи в організованій групі, та усвідомлюючи, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, санкція ч. 4 ст. 321 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків з метою зміни їх показів чи відмову від них, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду - на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні безпосередньо. За таких обставин ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, з боку ОСОБА_4 існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби продовження вчинення ним вказаних корисливих кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі зміною його на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 .

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України: у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено слідчого та продовжено відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року включно. Крім того, у якості альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн.

При цьому, прокурор ОСОБА_9 у підготовчому засіданні, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на положення на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, просила розмір застави відносно ОСОБА_5 не визначати.

Так, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд врахував, що вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими та тяжкими, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, та те, що докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджувались судом, а дані про особу обвинуваченої дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_5 займалась незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, в особливо великих розмірах, діючи в організованій групі, та усвідомлюючи, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, санкція ч. 4 ст. 321 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В підтвердження вказаного ризику є той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 зареєстрована у Дніпропетровській області, м. Марганець, не має постійного місця мешкання на території міста Одеси, тільки тимчасово орендована квартира, а тому може не забезпечити свою своєчасну явку до суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків з метою зміни їх показів чи відмову від них, на думку суду, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду - на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні безпосередньо. За таких обставин ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку ОСОБА_5 існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом залякування, оскільки також у зв`язку з врученням підозрюваній копій матеріалів остання володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачена ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, оскільки остання офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела доходу, схильна до скоєння злочинів, про це свідчить факт притягнення останньої Марганецьким міським судом Дніпропетровської області до кримінальної відповідальності за раніше скоєний злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а тому не виключаються спроби продовження вчинення нею вказаних корисливих кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ризики та обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не втратили свою актуальність та не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить запобігання цим ризикам.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 5 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Встановлені обставини під час судового розгляду вказують на наявність ризику переховування обвинуваченої, що як наслідок зумовлює необхідність застосування положень ч.5 ст. 182 КПК України щодо можливості призначення застави у розмірі, передбаченому п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України, та відповідатиме наявним ризикам.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 183, ч.ч. 4,5 ст. 182 КПК України та з огляду на виключні обставини, зазначені у клопотанні, при постановленні ухвали про зміну запобіжного заходу в частині визначеного альтеративного запобіжного заходу суд вбачає, достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням існуючих значних ризиків, заставу, обрану ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06.07.2023 року, у розмірі80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн.

Керуючись викладеним вище, суд вбачає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково, продовживши відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та не змінюючи розмір застави, визначеної ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року.

Щодо клопотання прокурора про продовження обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносноОСОБА_6 .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа(частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 30 днів, тобто до 04.08.2023 року, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2023 року.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку.

Крім того, необхідно враховувати те, що ОСОБА_6 займався незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичного засобу, діючи в організованій групі, та усвідомлюючи, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків з метою зміни їх показів чи відмову від них, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду - на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні безпосередньо. За таких обставин ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, з боку ОСОБА_6 існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_6 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичного засобу, оскільки останній офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби продовження вчинення ним вказаних корисливих кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 та клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд встановив, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_8 , та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.08.2023 року включно.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_7 займалась незаконним збутом наркотичного засобу, діючи в організованій групі, та усвідомлюючи, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_7 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків з метою зміни їх показів чи відмову від них, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду - на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні безпосередньо. За таких обставин ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку ОСОБА_7 існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачена ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичного засобу, оскільки остання офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби продовження вчинення нею вказаних корисливих кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєні кримінальні правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , та встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, наявність на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може гарантувати належне виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням значного суспільного інтересу у захисті прав осіб, суд вважає, що в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не зможе унеможливити запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а продовження домашнього арешту є необхідним запобіжним заходом для забезпечення дотримання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу та задоволення клопотання прокурора, продовживши відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 177, 178, 183, 194, 197, 205, 314-317, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі зміною його на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.10.2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у будь-який момент нею, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава відповідно до ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06.07.2023 року (справа №523/7985/23, провадження №1-кс/523/2295/23), тобто у сумі 2979240,00 (два мільйони дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч двісті сорок гривень 00 коп.) гривень.

Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 02.10.2023 року включно.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, - задовольнити.

Продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02.10.2023 року, обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2023 рокуна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків визначити до 02.10.2023 року включно.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі зміною його на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 4 ст. 321 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.10.2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у будь-який момент нею, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава відповідно до ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06.07.2023 року (справа №523/7985/23, провадження №1-кс/523/2296/23), тобто у сумі 214720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень 00 коп.) гривень.

Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває без дозволу суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 02.10.2023 року включно.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02.10.2023 року, обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2023 рокуна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків визначити до 02.10.2023 року включно.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Продовжити, обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_8 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошеної повітряної тривоги з метою перебування в укритті, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02.10.2023 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з обставин скоєння кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 02.10.2023 року включно.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_7 покласти на ГУНП в Одеській області, якому відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України необхідно негайно поставити обвинувачену на облік, про що повідомити суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити відповідній посадовій особі ГУНП в Одеській області.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту або покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено о 12 год. 30 хв. 08.08.2023 року.

Суддя ОСОБА_1