Справа № 567/762/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Рівненського району Острозької МТГ Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

25.02.2023 близько 23:00 год., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, та продовжено строк дії воєнного стану Указом Президента України від 7 листопада 2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 16 листопада 2022 №2738-ІХ, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переліз через дерев`яну хвіртку та проник на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де піднявся по бокових східцях на другий поверх гаражного приміщення та з каркаса зрізав ліхтар (прожектор) чорного кольору з позначенням "ІР 65" вартістю 481 грн. 67 коп., що належав потерпілій ОСОБА_7 .

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 разом із викраденим майном вийшов з території подвір`я та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 28.02.2023 у вечірню пору доби (точної години в ході досудового розслідування не встановлено), тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переліз через дерев`яну хвіртку та проник на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де з каркаса житлового будинку зрізав ліхтар чорного кольору з позначенням "ІР 44" вартістю 80 грн. 00 коп., ліхтар білого кольору з позначенням "ІР 44" вартістю 89 грн. 33 коп. та поряд із сараєм на землі взяв сокиру з дерев`яною рукояткою вартістю 211 грн. 83 коп., що належали ОСОБА_7 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 381 грн. 16 коп.

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 разом із викраденим майном вийшов з території подвір`я та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Під час досудового розслідування між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, якій на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000075 від 02.03.2023 ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 27.04.2023 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України. Потерпілою надано письмову згоду на укладення такої угоди.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 28.04.2023, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій на адресу суду заяві підтвердила свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі. Розгляд справи просить здійснювати без її участі.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечила, зазначивши, що її підзахисний свою вину у вчинені кримінальних правопорушень як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відносяться до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілою надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які у даному кримінальному провадженні становлять 1887,80 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України,

засудив:

затвердити угоду від 27.04.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1887,80 грн.

Речові докази у справі ліхтар чорного кольору з позначенням "ІР 65", ліхтар чорного кольору з позначенням "ІР 44", ліхтар білого кольору з позначенням "ІР 44", сокиру з дерев`яною рукояткою після вступу вироку в законну силу повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1