Справа № 953/7516/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000884 від 16.06.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, українця, приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу, одруженого, має неповнолітнього сина, 2004 р.н. та малолітнього сина, 2008 р.н., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

встановив:

05.01.2023 до суду надійшло вищевказане клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000884 від 16.06.2021, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи на підставі свідоцтва про заняття нотаріальною діяльністю від 23.11.2007 № 6646, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на якого відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року N 3425-XII (далі за текстом Закон) покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до чинного законодавства України і принесеної присяги; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, з метою отримання неправомірної вигоди склав та посвідчив без згоди та за відсутності власника завідомо неправдивий нотаріальний документ довіреність щодо відчуження (продажу) та користуванням майном при наступних обставинах.

Так, 30 березня 2020 року ОСОБА_6 , якому згідно ч. 1 ст. 4, ст. 46 Закону надано право витребування від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, тобто, здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг в якості нотаріуса, знаходячись у м. Буча Київської області, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, діючи у змові з невстановленою в ході досудового розслідування особою, з метою отримання неправомірної вигоди в сумі 19 678 грн., в порушення вимог ст. 43 Закону, п. 13 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5, відповідно до яких не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб її учасників або їх уповноважених представників, будучи зобов`язаний при вчиненні нотаріальної встановити особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, вчинив зловживання своїми повноваженнями, а саме умисно склав та вніс до офіційного документу (за відсутності учасника вчинення нотаріальної дії ОСОБА_7 ) неправдиві відомості, підписав, завірив своєю печаткою нотаріуса, тобто незаконно посвідчив завідомо неправдивий документ довіреність на спеціальному бланку серії НОК № 379093 від 30 березня 2020 року з внесенням вказаних відомостей про витрачення бланку до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів Міністерства юстиції України, та витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 41664659 від 30 березня 2020 року підписи у яких від імені приватного нотаріуса ОСОБА_6 , згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 108/20, виконані ОСОБА_6 про те, що нібито громадянка України ОСОБА_7 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , уповноважила громадянина України ОСОБА_8 , вчиняти від її імені дії щодо відчуження (продажу) та користуванням автомобілем, що належить їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії НОМЕР_1 , марки «LEXUS», моделі RX 300, 2003 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_2 , тоді як фактично ОСОБА_7 такого доручення не надавала, даної довіреності не підписувала.

Далі, 30.03.2020 ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел з метою отримання неправомірної вигоди знаходячись у відділенні № 23 «Нова Пошта», розташованого за адресою: Київська область, м. Буча, Нове Шосе, 8-А відправив до м. Харкова незаконно виготовлену та посвідчену 30.03.2020 нотаріальну довіреність серії НОК № 379093, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 41664659 від 30.03.2020, що надало можливості на підставі вказаних документів без згоди та відома ОСОБА_7 здійснити відчуження належного їй майна автомобіля марки «LEXUS», моделі RX 300, 2003 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_2 , середньо-ринкова вартість якого, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/939-АВ, станом на 30.03.2020, становить 330 870 грн.

17.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Як зазначає сторона обвинувачення, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується: висновком експерта № СЕ-19/121-21/939-АВ від 22.01.2021 судової авто-товарознавчої експертизи; висновком експерта № 108/20 від 12.01.2021 судової почеркознавчої експертизи; документами нотаріальною довіреністю виготовленою та посвідченою 30.03.2020 серії НОК № 379093 та витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 41664659 від 30.03.2020; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_7 ; матеріалами НСРД; протоколом обшуку від 14.04.2021; протоколом огляду предметів; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Сторона обвинувачення також вважає наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що необґрунтованість повідомленої підозри та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, особу підозрюваного та недоведеність прокурором неможливості застосування менш тяжкого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника, винним себе у пред`явленій підозрі не визнав, вказав, що жодних протиправних дій не вчиняв, буде виконувати покладені на нього обов`язки.

При розгляді клопотання з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання надає добровільно, до нього не застосовувалося насильство під час затримання та перебування в якості затриманого.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 від 16.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

17.06.2021 ОСОБА_6 отримав під відеофіксацію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у складанні та видачі приватним нотаріусом завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.01.2023 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до Київського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 фактично був затриманий 22.06.2023 о 12 год. 50 хв., на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.01.2023 та доставлений в приміщення Київського районного суду м. Харкова в межах 36 годин.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона захисту, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, раніше не судимий.

Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику.

При цьому, враховуючи дані про особу підозрюваного, викладені вище, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного домашній арешт в період доби з 22-00 до 06-00 год., в межах строку досудового розслідування, на строк 8 (вісім) днів - до 30 червня 2023 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло будинок АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора, суду в період доби з 22.00 год. до 06.00 год., в межах строку досудового розслідування на 8 (вісім) днів - до 30 червня 2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він мешкає АДРЕСА_2 , в період доби з 22.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 23.06.2023 по 30.06.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1