Справа № 953/7754/22
н/п 1-кс/953/5744/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003133 від 11.10.2022,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт на корпоративні права громадянина України ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у розмірі 100% в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка" (код 30320828), юридична адреса: Харківська область, Чугуївський район, с.Кирилівка, вул.Центральна,37, шляхом заборони розпорядження ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку).

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи керівником та власником СТОВ АФ ім.Т.Г.Шевченка (код 30320828) та уповноваженою особою юридичної особи відповідно до установчих документів юридичної особи має право діяти від імені вказаної юридичної особи, використовуючи вказане підприємство та наявне майно підприємства, перебуваючи на території тимчасово окупованого з 24.02.2022 с. Кирилівка Чугуївського району Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час виник злочинний умисел, направлений на передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

У подальшому, у березні 2022 року, реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, перебуваючи на території Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_4 на постійній основі добровільно надавав представникам збройних формувань держави-агресора РФ пальне, по 20 літрів кожного дня, яке зберігалось на СТОВ АФ ім.Т.Г.Шевченка. Надав вказівки працівникам підприємства ремонтувати та надавати приміщення гаражів, які використовуються СТОВ АФ ім.Т.Г.Шевченка для ремонту та розміщення військової техніки держави-агресора, а також автомобілі для переміщення на них військових РФ та взведення фортифікаційних споруд, чим здійснив передачу їм матеріальних ресурсів взамін на отримання дозволу на проведення очолюваними ним сільськогосподарськими підприємствами посівної кампанії та в подальшому збору урожаю.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у березні 2022 року, перебуваючи на території с.Кирилівка Чугуївського району Харківської області, надав вказівку робітникам свого підприємства, за допомогою телескопічного навантажувача «Manitou» та автомобіля «камаз», які перебувають на балансі вказаного підприємства, допомагати військовим рф перевозити бетонні блоки для облаштування блокпостів.

Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи на території с. Кирилівка Чугуївського району Харківської області, квітні 2022 року, ОСОБА_4 , діючи свідомо, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора надав вказівку працівникам очолюваного ним підприємства здійснити поруб дерев, з метою їх подальшого використання для облаштування бліндажів військових рф.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи на території с. Кирилівка Чугуївського району Харківської області, квітні 2022 року, ОСОБА_4 , діючи свідомо, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою завдання шкоди Україні, надав вказівку працівнику очолюваного ним підприємства, за допомогою телескопічного навантажувача «Manitou», допомогти віськовослужбовцям рф витягнути з кювету артилерійську техніку БМ-21 «Град» та особисто виїхав на місце події.

Надалі, перебуваючи на території с.Кирилівка Чугуївського району Харківської області, в період березня-травня 2022 року, діючи на реалізацію свого злочинного умислу, налагодивши стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками місцевої окупаційної адміністрації та збройними формуваннями держави-агресора, ОСОБА_4 заручившись їх довірою та підтримкою, видавав за власним підписом та печаткою підприємства довідки працівникам підприємства та місцевим жителям с.Кирилівка, які надавали можливість останнім вільного пересуватись під час комендантської години.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

08.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, шляхом публікації у газеті "Урядовий кур`єр".

Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2022 встановлено, що ОСОБА_4 є засновником та керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка" (код 30320828, 100% частки статутного капіталу та права голосу).

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що під час тимчасової окупації Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 використовував вказане підприємство у своїй злочинній діяльності.

За таких обставин, оскільки санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_4 , крім основного покарання передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, орган досудового розслідування приходить до висновку, що з метою в подальшому реальної можливості виконання вироку суду, є необхідність накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_4 у СТОВ АФ ім.Т.Г.Шевченка (код 30320828, 100% частки статутного капіталу та права голосу), оскільки вони є його майном підозрюваного.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що під час тимчасової окупації Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 , будучи фактичним керівником СТОВ АФ ім.Т.Г.Шевченка (код 30320828) та уповноваженою особою юридичної особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи має право діяти від імені вказаної юридичної особи, використовував вказане підприємство та наявне майно підприємства у своїй злочинній діяльності.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володільці майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003133 від 11.10.2022, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Харківської обласної прокуратури.

08.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, шляхом публікації у газеті "Урядовий кур`єр".

Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2022 встановлено, що ОСОБА_4 є засновником та керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка" (код 30320828, 100% частки статутного капіталу та права голосу).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права громадянина України ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у розмірі 100% в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка" (код 30320828), юридична адреса: Харківська область, Чугуївський район, с.Кирилівка, вул.Центральна,37, шляхом заборони розпорядження ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала складена і підписана 28.07.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1