Київський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 11сс/824/3518/2020 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 757/9824/20-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 214, 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги Народного депутата України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що в діях уповноважених осіб Державного бюро розслідувань відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви народного депутата України ОСОБА_6 від 19 лютого 2020 року за вих. № 26-ДЗ про вчинення кримінального правопорушення, оскільки у зазначеній заяві не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, як-то передбачено приписами ч. 5 ст. 214 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року та постановити нову, якою задовольнити скаргу, подану до місцевого суду 25 лютого 2020 року, на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання колективного депутатського звернення-заяви про кримінальне правопорушення № 26-ДЗ від 19 лютого 2020 року.

ОСОБА_6 зазначає, що прийняте слідчим суддею рішення суперечить як матеріалам судового провадження, зокрема, змісту заяви про кримінальне правопорушення та скарги на бездіяльність, так і нормам кримінального процесуального законодавства, якими не передбачено будь-яких інших приводів чи підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, окрім подання заяви про кримінальне правопорушення, і що, крім іншого, не узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, сформульованою в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», де чітко вказано на закріплений у ст. 214 КПК України обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, і відмова у прийнятті заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - не допускається.

Одночасно, ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, зазначаючи, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, строк пропущений з поважних причин, оскільки копія оскаржуваного рішення була отримана безпосередньо в канцелярії місцевого суду 12 червня 2020 року, і окрім того, прийняте рішення є таким, що підлягає оскарженню з огляду на положення Конституції України та рішення Конституційного Суду України за № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року, яким передбачено, що кожна особа має право на ефективний судовий контроль за бездіяльністю слідчого та прокурора, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на підтримку як доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і щодо скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, з постановленням нової, якою задовольнити вимоги, викладені в заяві про кримінальне правопорушення від 19 лютого 2020 року за № 26-ДЗ, думку прокурора, який вважав рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, а доводи викладені в апеляційній скарзі безпідставними, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Приписами ст. 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 оскаржується ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до вимог КПК України, на день постановлення, зазначена ухвала оскарженню не підлягала.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що до правовідносин, які виникли у зв`язку із оскарженням ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року за можливе застосування Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020, яким були визнані неконституційними положення ч. 3 ст. 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 та право на ефективний судовий захист, колегія суддів вважає за можливе поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року з огляду і на те, що апеляційна скарга була подана на наступний день після опублікування на офіційному сайті Конституційного Суду України рішення за № 4-р(ІІ)/2020.

Що стосується вимог ОСОБА_6 про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, то слід зазначити наступне.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі скарги ОСОБА_6 , що надійшла до слідчого судді 28 лютого 2020 року, вбачається, що останній оскаржив бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 182, ст. 344, ст. 364, ст. 27, ст. 387 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 19 лютого 2020 року за № 26-ДЗ, щодо вчинення зазначених кримінальних правопорушень народним депутатом України ОСОБА_15 , яка, будучи головою Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, тобто посадовою особою, зловживаючи службовими повноваженнями, перебуваючи у стані реального конфлікту інтересів, використовуючи факт створення слідчої комісії в інтересах третіх осіб (телеканал «1+1»), намагається отримати відомості щодо ЗМІ-конкурентів, конфіденційну інформацію щодо членів політичної партії, а також інформацію, що є банківською таємницею та таємницею слідства, яку, як зазначено в заяві, в подальшому можливо використовувати для втручання в діяльність народних депутатів України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Отже, ОСОБА_6 оскаржив до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, прокурора, що підлягає оскарженню.

Згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як видно з матеріалів досліджуваного провадження, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 звернулись до виконувача обов`язків директора Державного бюро розслідувань із депутатським зверненням-заявою від 19 лютого 2020 року за № 26-ДЗ про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за фактом вчинення народним депутатом України ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема: статтями 182 (порушення недоторканості приватного життя, тобто незаконне збирання та використання конфіденційної інформації про особу); статтею 344 (втручання у діяльність державного діяча, тобто незаконний вплив на Народного депутата України з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків та добитися прийняття незаконних рішень, вчинений особою з використанням свого службового становища); статтею 364 (зловживання посадовим становищем); статтями 27, 387 (підбурювання до розголошення державної таємниці) Кримінального кодексу України, з викладенням в заяві дій ОСОБА_15 , якими, на їх думку, заподіяно шкоду не лише охоронюваним законом правам та інтересам народних депутатів України, державним інтересам, а також інтересам працівників преси України, з додатком на підтвердження змісту цієї заяви.

Оскільки, станом на 25 лютого 2020 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань Державним бюро розслідувань за заявою від 19 лютого 2020 року, ініційованою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 внесені не були, ОСОБА_6 звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

Слідчий суддя, за результатом судового розгляду скарги ОСОБА_6 прийшов до висновку про відмову у задоволенні цієї скарги з посиланням на те, що факти, викладені у заяві народного депутата України ОСОБА_6 не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Так, дійсно, заява про вчинене кримінальне правопорушення є єдиною підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і лише після внесення таких відомостей слідчий або прокурор може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину чи з інших підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Окрім цього, відповідно до правової позиції, викладеної в п.п. 1.1 Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 грудня 2016 року, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Зазначених вимог Кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано та безпідставно відмовлено в задоволенні скарги саме за відсутності в ній даних про кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в цій частині задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нового рішення.

Що стосується суті скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів виходить з наступного.

Особливості порядку притягнення народного депутата України до відповідальності визначаються Конституцією України, Законом України "Про статус народного депутата України", Регламентом Верховної Ради України та цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 482-2 КПК України, відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, як слідує з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , звертаючись 19 лютого 2020 року до Державного бюро розслідувань із заявою за № 26-ДЗ про внесення відомостей щодо народного депутата України ОСОБА_15 , за фактом нібито вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 182, ст. 344, ст. 364, ст. 27, ст. 387 КК України, звернулись до неналежного суб`єкта, який не є повноважним органом на внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що свідчить про відсутність бездіяльності ДБР щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України, а звідси і підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги народного депутата України ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 19 лютого 2020 року за № 26-ДЗ - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4