Справа № 214/3474/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000085 від 26.05.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівськ Новомиколаївського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону), інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника 2 секції мінометів вогневого відділення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , сержанта,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407КК України,-

сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 -

Встановив:

Сержант ОСОБА_4 обвинувачуєтьсябудучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону), діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, 24 лютого 2022 року, під час передислокації підрозділу НОМЕР_2 прикордонного загону, рухаючись у складі автоколони, перебуваючи біля АДРЕСА_2 , самовільно залишив місце служби, покинувши склад похідної автоколони та, як наслідок, ухилився від військової служби до 24 березня 2022 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем ( крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України визнав в повному обсязі, обставини вчинення кримінального провадження не оспорює, розкаявся. Суду пояснив, що він повернувся до військової частини 01.04.2022 року. Перебував в селі Тарасівка Він хотів продовжити службу, але через обстріли стало лячно, на теперішній час шкодує що залишив службу, бажає повернутися на службу до ЗСУ.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчинені кримінальних правопорушеннь, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченої, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставин які пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (Т. 1 а.с. 65-66), за місцем служби характеризується посередньо ( Т.2, а.с. 22), проте, згідно листа начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ВЧ НОМЕР_1 ДПС України від 09.03.2023 року зазначається про позитивні характеристики та клопоче про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі (Т.2 а.с64).

Крім того, судом було досліджено: довідку начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_8 від 11.05.2022 року на сержанта ОСОБА_4 про його трудову діяльність ( Т. 2, а.с. 80-81), витяг з наказу № 97-ОС від 13.03.2022 року про призупинення військової служби, контракту про проходження військової служби сержанта у ОСОБА_4 ( Т.2,а.с. 83), довідку про проходження служби сержанта ОСОБА_4 № 1042 від 17.05.2022 року ( Т.2, а.с. 84-85), витяг з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України від 08 липня 2021 року № 344-ОС про призначення сержанта ОСОБА_9 інспектором прикордонної служби 2 категорії - навідником 2 секції мінометів вогневого відділення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування ( Т.2. а.с. 86).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

27 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 (далі - Закон № 2839-IX).

Законом № 2839-IX внесені зміни до ст. 69 КК України, якими встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 кримінальне правопорушення , передбачене ч. 5 ст. 407 КК України вчинив у період з 24 лютого 2022 року по 24.03.2022 року, тобто до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, військовослужбовець, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, бажає продовжувати службу, тобто ставлення винного до вчиненого, і конкретні обставини справи, суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України із застосування ст.69 КК України у виді позбавлення волі 2 роки.

Крім того, суд на підставі ч. 1 ст. 58 КК України, враховуючи особу ОСОБА_4 який на даний час є військовослужбовцем за мобілізацією, вважає за можливе замість покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки призначити йому службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого в доход держави у максимальному розмірі 20 відсотків.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст. 69-1,75 КК України судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК Країни, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України призначити ОСОБА_4 замість покарання у вигляді позбавлення волі, покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в розмірі 20 (двадцяти) відсотків.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і на подання на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1