Справа № 199/6686/23
ВИРОК

іменем України

22 серпня 2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000598 від 05.08.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, на утримані неповнолітніх та не працездатних осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого:

- 29.05.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 24.04.2018 Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Звільнення: умовно-достроково на підставі ухвали Бердянського міського суду Запорізької області від 05.07.2021. Невідбутий строк: 1 рік 2 місяці 22 дні,-

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.07.2023 приблизно о 01:00 годині ОСОБА_3 знаходився у спальній кімнаті, яка розташована в квартирі АДРЕСА_2 , разом із своїм батьком ОСОБА_4 , де між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

В цей же день, тобто 15.07.2023, приблизно о 01:02 годині ОСОБА_3 , знаходячись в спальній кімнаті за вищевказаною адресою, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_4 , своєю правою рукою, зігнутою у кулак наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_4 , від чого останній не втримавши рівновагу впав на підлогу та вдарився лівим плечем, лівим передпліччям та лівою лопаткою, після чого підвівся на ноги.

Продовжуючи знаходитися в безпосередній близькості до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 здійснив поштовх обома руками в район плечей потерпілого, від чого останній не витримав рівновагу та впав на ліжко обличчям до гори.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, підійшов до ОСОБА_4 , сів на нього зверху та пальцями обома рук не менше чотирьох разів ущипнув потерпілого за шкіру в область грудей з подальшим здавлюванням шиї ОСОБА_4 .

Далі, ОСОБА_3 підвівся з потерпілого ОСОБА_4 та обома руками почав хапати потерпілого за праву кисть руки, таким чином намагаючись стягнути останнього з ліжка, після чого вийшов з приміщення вищевказаної квартири.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме: двадцять синців, синці повік лівого ока, грудної клітки, шиї, верхніх кінцівок, що спричинені від дії не менш двадцяти ударів тупого (тупих) твердого предмету (предметів).

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, відповідно до «п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, надані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.к.п. 17);

- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (а.к.п. 18).

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви обвинуваченого та потерпілого є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх та непрацездатних осіб, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щиросердне каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1