УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі суду : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу поліції Солом`янського УП ГУНП у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

за участю прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу поліції Солом`янського УП ГУНП у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому пред`явлено підозру за ч. 4 ст. 186 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, а саме: 02 листопада 1999 року засуджений Залізничним районним судом м. Києва за ч.1 ст. 141, ч.1 ст. 145, ч.3 ст.193 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, відповідно до ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та штрафом в розмірі 850 гривень; 08 квітня 2003 року засуджений Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 286, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 13 грудня 2007 року засуджений Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 10 березня 2009 року засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області засуджений за ч.2 ст.345, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 12 грудня 2011 року в зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання; 15 серпня 2012 року засуджений Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 20 травня 2013 року засуджений Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 17 червня 2013 року засуджений Подільських районним судом м. Києва за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Звільнений 29 квітня 2016 року з Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання; 01 лютого 2018 року Бородянським районним судом Київської обл., за ст. 289, ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Таким чином, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку вчинив новий корисливий злочин на території Солом`янського району м. Києва за наступних обставин.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 07.11.2022, затвердженими відповідно законами України №2402-1X від 24.02.2022, №2119-IX від 15.03.2022, №2212-18 від 21.04.2022, №2263-IX від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022 та № 2738-IX від 16.11.2022 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час.

Досудовим розслідування встановлено, що 19.07.2023 року близько о

16:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою:

м. Київ, пр., Валерія Лобановського 25/16, неподалік від готелю «Оберіг», де у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, в умовах запровадженого воєнного стану на території України, повторно, протиправно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, ОСОБА_5 , побачив за вище вказаною адресою, раніше невідому йому особу похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла попереду нього, на незначній відстані та розмовляла по телефону. Скориставшись тим, що остання зосередила свою увага на розмові, ОСОБА_5 підійшовши до ОСОБА_8 зі спини та діючи відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, шляхом ривка зірвав із шиї ОСОБА_8 золотий ланцюжок з хрестиком на загальну суму 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , схопивши викрадене майно, ігноруючи присутність потерпілої, з місця скоєного кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , майнової шкоди на суму 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимий.

20 липня 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Орган досудового розслідування вказує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

?протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 , стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення вiд 19.0207.2023;

?відомостями та обставинами встановленими під час огляду місця події від 19.07.2023;

?свідченнями потерпілої ОСОБА_8 стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення вiд 20.07.2023;

?інформацією наданою із ломбарду «Скарбниця» від 20.07.2023;

?відомостями та обставинами встановленими під час огляду місця події від 20.07.2023 та речовими доказами здобутими за результатом проведеної слідчої дії;

?свідченнями свідка ОСОБА_9 від 20.07.2023;

?обставинами встановленими під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2023;

?свідченнями свідка ОСОБА_10 від 20.07.2023;

?обставинами встановленими під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2023;

?свідченнями свідка ОСОБА_11 від 20.07.2023;

?свідченнями свідка ОСОБА_12 від 20.07.2023;

?обставинами встановленими під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2023;

?обставинами встановленими під час перегляду відеозаписів від 20.07.2023;

?обставинами встановленими під час перегляду відеозаписів від 21.07.2023;

?обставинами встановленими під час затримання ОСОБА_5 від 21.07.2023;

?іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може їх порушити.

Органом досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

?переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку;

?вчиняти інше кримінальне правопорушення.

?незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

В обґрунтування слідчий зазначає наступне.

На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане в тому числі з позбавленням волі, ОСОБА_5 , може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, офіційно не працюючий, не одружений, не має постійного джерела доходу та місця реєстрації, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києва, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

На той факт, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку вказує те, що у зв`язку з постійною неявкою у судові засідання, 19.10.2012 року постановою Подільського районного суду м. Києва його оголошено у розшук. Крім цього, ОСОБА_5 , офіційно не працюючий та не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, а саме: 13 грудня 2007 року засуджений Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 15 серпня 2012 року засуджений Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, 01 лютого 2018 року Бородянським районним судом Київської обл., за ст. 289, ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на шлях перевиховання та виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин на території Солом`янського району м. Києва. Крім цього, ОСОБА_5 , на даний час не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру.

На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни останнім показів в частині фактичних обставин є те що потерпілим у кримінальному провадженні є особа похилого віку, яка може легко піддаватись впливу. Крім цього, серед свідків по даному кримінальному провадженню є наглядно знайомі особи ОСОБА_5 , тому з метою зміни їх показань, останній, враховуючи обстановку та правову кваліфікацію вчиненого ним кримінального правопорушення, може вчинити щодо них дії насильницького характеру. Вплив ОСОБА_5 , на свідків та потерпілого, вказаного кримінального правопорушення, може сприяти уникненню притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак попри це, на шлях виправлення не став належних висновків для себе не зробив.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прошу врахувати наступні обставини:

?вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення;

?тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;

?вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які вказували про неможливість тримання ОСОБА_5 , під вартою і були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767.

Слідчий вказує, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на розслідування кримінального провадження, у тому числі на свідків та можуть призвести до продовження підозрюваним злочинної діяльності.

Так, зазначені ризики наявні та їх запобігання можливо лише при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 щодо заявленого клопотання прокурора заперечував. Стверджував, що ризики, зазначені стороною обвинувачення, є надуманими та такими, які не мають реального обґрунтування, так як підозрюваний має довідки про неможливість перебування в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» за станом здоров`я, протягом певного часу не притягався до кримінальної відповідальності, має орендоване місце реєстрації, тому просив суд в заявленому клопотанні відмовити та обрати запобіжний захід його підзахисному у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо заявленого прокурором клопотанню заперечував, підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

Заслухавши сторін провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охоронних загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статі 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Слідчий суддя враховує наведене, а також дослідивши матеріали прокурора, які були подані на підтвердження ним обґрунтованості підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5 , перевіривши доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України суд приходить до наступного.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і вказана обставина є важливою, але не єдиною. Крім того, суд вважає наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ймовірність вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення достатньо велика, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, законних засобів заробітку. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації, немає постійного місця проживання у м. Києві, суду не надано жодних документів на підтвердження місця проживання. Отже, такий ризик як ухилення від суду є наразі актуальним і підстав для зміни запобіжного заходу саме на цілободовий домашній арешт відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 196, 309, 376 ч. 2 КПК України -

у х в а л и в :

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.09.2023 року 21.10 включно, без визначення йому в якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1