Справа № 310/1957/21
Провадження № 1-кп/331/397/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» травня 2023 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002037 від 10.09.2020 року, відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя із Бердянської окружної прокуратури Запорізької області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками за матеріалами відновленого втраченого кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просила постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Потерпіла, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та провести підготовку до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що даний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст.291 КПК України.

Підстав для закриття провадження, передбачених п.п.5-8, 10 ч.1 ст.284 КПК України, ч.2 ст.284 КПК України або для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14 вересня 2022 року, яким змінено територіальну підсудність судових справ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області та визначено Жовтневому районному суду м.Запоріжжя, дане кримінальне провадження підлягає розгляду Жовтневим районним судом м.Запоріжжя.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, обґрунтоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, усвідомлюючи невідворотність покарання, останній може переховуватись від суду. Крім того, вказаний ризик підтверджується тим фактом, що після вчинення злочину обвинувачений виконав всі необхідні дії, направлені на приховування слідів кримінального правопорушення, а саме зник з місця вчинення злочину, приховав знаряддя злочину та ретельно сховав місце заховання трупу потерпілого, поїхав з м.Бердянська, після чого був виявлений на території м.Дніпра. Крім того, ОСОБА_7 має нерухомість на території інших областей, у тому числі й на тимчасово окупованій території Луганської області, а також на території Автономної Республіки Крим. Також існує ризик щодо можливого впливу на свідків та потерпілу, які підтверджують причетність останнього до скоєного злочину, в зв`язку з чим останній може незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни показань на свою користь.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора, наполягала на його задоволенні.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені та не підтверджені жодними доказами, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, не має наміру переховуватись від суду, або чинити тиск на потерпілих та свідків, стан його здоров`я постійно погіршується. Просив суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника, в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 14.05.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах - довічне позбавлення волі. Після вчинення злочину обвинувачений виконав всі необхідні дії, направлені на приховування слідів кримінального правопорушення, а саме: зник з місця вчинення злочину, приховав знаряддя злочину та ретельно сховав місце заховання трупу потерпілого, поїхав до м.Бердянська, після чого був виявлений на території м.Дніпра, що дає суду підстави вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, ОСОБА_7 має нерухомість на території інших областей, зокрема на тимчасово окупованій території Луганської області, а також на території Автономної Республіки Крим, що також свідчить про те, що на даний час зберігається реальний ризик переховування обвинуваченого від суду.

Перевіряючи наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд зазначає, що розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, докази сторони обвинувачення не досліджені, свідки та потерпіла в судовому засіданні не допитані. Оскільки обвинуваченому відомі анкетні дані, адреси потерпілої та свідків, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінального правопорушення, то існує реальний ризик того, що ОСОБА_7 , знаходячись на волі, може незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни показань на свою користь, чим перешкоджатиме судовому розгляду кримінального провадження.

За наявності існування двох очевидних ризиків, які на даний час не змінились, колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

Тому в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який слідвідмовити з наведених вище підстав у зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і запобіганню спробам переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілу та свідків, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 діб.

Разом з тим, захисник звернувся до суду з клопотанням, яке обвинувачений підтримав у судовому засіданні, про здійснення судового розгляду вказаного кримінального провадження судом присяжних.

Прокурор заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що його вимоги суперечать положенням ч.10 ст.615 КПК України.

Потерпіла підтримала позицію прокурора, в задоволенні клопотання захисника просила відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доводи захисника, з`ясувавши думку учасників судового провадження, дійшла наступного висновку.

Загальною нормою ч.3 ст.31 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Разом з тим, спеціальною нормою ч.10 ст.615 КПК України, яка діє в умовах воєнного стану передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 18 серпня 2023 року.

З огляду на те, що на даний час в Україні введений воєнний стан, обвинувальний акт з додатками за матеріалами відновленого втраченого кримінального провадження відносно ОСОБА_7 надійшов в провадження Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 04.04.2023 року, тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про здійснення розгляду даного кримінального провадження судом присяжних та продовжувати подальший розгляд вказаного кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що суб`єктом звернення до суду з вказаним клопотанням може бути лише обвинувачений, а не захисник в його інтересах.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Відповідно до положень ст.318 КПК України судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Відповідно положень ст.ст.537, 539 КПК України переведення обвинуваченого з одного слідчого ізолятора до іншого слідчого ізолятору в зв`язку з розглядом справи в суді, вирішується судом, який його здійснює.

Враховуючи викладене, з метою дотримання повного та неупередженого судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне перевести обвинуваченого ОСОБА_7 із ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для подальшого розгляду даного кримінального провадження по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 183, 194, 314, 315, 372, 615 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Призначити судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 10.09.2020 року, відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України на 29 травня 2023 року на 10 годину 00 хвилин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

У задоволенні клопотання сторони захисту про здійснення судового розгляду даного кримінального провадження судом присяжних - відмовити.

Судовий розгляд провадити колегіально у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання - відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) діб - по 08 липня 2023 року включно.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 - доставити конвоєм.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевести із ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»» до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для подальшого розгляду даного кримінального провадження та вважати його таким, що перераховується за Жовтневим районним судом м.Запоріжжя.

Виконання даної ухвали в частині переведення ОСОБА_7 покласти на начальника ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та на начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3