Справа №639/4006/18
Провадження №1-кп/639/394/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002537 від 14.12.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурором було подано письмове клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому він посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_5 протии задоволення клопотання заперечував та просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт, при цьому повідомив, що до затримання фактично мешкав зі своєю родиною у м. Харкові як тимчасово переміщена особа, оскільки місце його фактичного проживання с. Макарове Богодухівського району Харківської області перебувало в зоні активних бойових дій.

Захисник адвокат ОСОБА_4 просив змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання, зазначивши про відсутність більшості ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та вважав запропонований ним запобіжний захід необхідним та достатнім для запобігання іншим ризикам. Крім того, посилався на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 був фактично обраний вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 (тобто на його виконання), який був скасований апеляційним судом, та строк дії запобіжного заходу продовжувався судом апеляційної інстанції. У той же час, під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 не допускав будь-яких порушень, які б свідчили про доцільність застосування до нього найтяжчого запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В ході досудового розслідування та судового розгляду в іншому складі суду до ОСОБА_5 (на той час носив прізвище ОСОБА_8 ) застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаним же вироком обрано відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно розпорядження Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2022 вирок цього ж суду від 24.02.2022 відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 29.03.2022 р.

Згідно матеріалів судової справи, ОСОБА_5 затриманий 08 січня 2023 року на виконання вироку суду.

21.01.2023 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2022.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.03.2023 продовжено відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.05.2023.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.03.2023 скасовано вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2023 відносно ОСОБА_5 і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Цією ж ухвалою продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.07.2023.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2023 продовжено відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.08.2023.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 раніше судимий, у данному кримінальному провадженні йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення під час звільнення його з іспитовим строком від відбування покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.03.2017; по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

За таких обставин суд вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, у нього наявні певні, досить міцні соціальні зв`язки.

Судовий розгляд кримінального провадження триває з 30.07.2018 р. За час розгляду справи іншим складом суду ОСОБА_9 не порушував умови запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором не надано суду доказів, які б свідчили про незаконний вплив обвинуваченого на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні або перешкоду кримінальному провадженню іншим чином.

Разом із тим, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватості; конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 ; дані про особу обвинуваченого (його вік, відсутність даних про наявність тяжких захворювань, міць соціальних зв`язків; те, що він раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину проти власності, вчинення інкримінованого злочину під час дії іспитового строку за минулим вироком суду, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом враховується, що після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України»).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно відмовити, а клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 196, 197, 350, 372, 376, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на особисте зобов`язання.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

прибувати до суду за першим викликом;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання/ місця роботи;

докласти зусиль до пошуку роботи.

Встановити строк покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України 2 місяці, тобто до 18 жовтня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для приєднання до матеріалів особової справи ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, проте може бути оскаржена в частині відмови у продовженні запобіжного заходу шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1