ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3768/22
Провадження № 11кп/818/287/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 05 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000498, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кірово-Чепецьк Кіровської області РФ, громадянина РФ, не судимий, зареєстрований у м. Харкові на підставі посвідки на постійне проживання на території України серії НОМЕР_1 від 15 лютого 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року засуджено ОСОБА_7 :

- за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110-2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 2 роки з конфіскацією всього особистого майна;

- за ч. 1 ст. 436-2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 2 роки, з конфіскацією всього особистого майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів у сумі - 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 16 (шістнадцять) копійок.

Ухвалено рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , який проживає у м. Харкові на підставі посвідки на постійне проживання на території України серії НОМЕР_1 від 15 лютого 2012 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , о 00 год. 45 хв. 03 березня 2022 року під час дії воєнного стану, за допомогою месенджера «Вотсапп», інстальованого на його особистий мобільний термінал «Samsung Galaxy J3» з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому встановлена сім-картка мобільного оператору з номером НОМЕР_4 , який прив`язаний до облікового запису « ОСОБА_8 », діючи умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання засобів для здійснення фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, відправив користувачу « ОСОБА_9 », обліковий запис якого прив`язаний до номеру НОМЕР_5 та належить і використовується громадянином країни-агресора РФ ОСОБА_10 , повідомлення з наступним змістом: «ВКС России возобновили нанесение ударов по объектам ВСУ, нацбатов и теробороны в Харькове. Поражена цель в начале проспекта Гагарина в центре города #Украина #Харьков @rybar *Поддержать нас: 47 7977», яким закликав співрозмовника взяти участь у наданні грошових коштів на зазначений банківський рахунок російської банківської установи АТ «Тінькофф Банк», що відкритий та належить адміністраторам проросійського телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та який використовується ними задля збору грошових коштів для їх подальшого направлення на фінансову підтримку військових формувань РФ, які ті, в свою чергу, використовують такі грошові кошти в цілях насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади в Україні. А також висловив свою позицію щодо виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України збройними формуваннями Російської Федерації та іррегулярними незаконними збройними формуваннями, які нею підтримуються та фінансуються, а також проявив акт глорифікації таких осіб.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи за вищевказаною адресою, о 22 год. 27 хв. 13 березня 2022 року за допомогою месенджера «Вайбер», інстальованого на його особистий мобільний термінал «Samsung Galaxy J3» з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому встановлена сім-картка мобільного оператору з номером НОМЕР_4 , який прив`язаний до облікового запису « ОСОБА_11 » відправив користувачу « ОСОБА_12 », обліковий запис якого прив`язаний до номеру НОМЕР_6 та належить і використовується громадянином України ОСОБА_13 , повідомлення з наступним змістом: «Обстрелы окресностей Харькова. Больше всего ударов наносится по районам Северная Салтовка и Великая Даниловка, где расположены позиции ВСУ и территориальной обороны #Россия #Украина #Харьков @rybar *поддержать нас: 47 7977», яким закликав співрозмовника взяти участь у наданні грошових коштів на зазначений банківський рахунок російської банківської установи АТ «Тінькофф Банк», що відкритий та належить адміністраторам проросійського телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та який використовується ними задля збору грошових коштів для їх подальшого направлення на фінансову підтримку військових формувань РФ, які ті, в свою чергу, використовують такі грошові кошти в цілях насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади в Україні. А також висловив свою позицію щодо виправдовування та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України збройними формуваннями Російської Федерації та іррегулярними незаконними збройними формуваннями, які нею підтримуються та фінансуються, а також проявив акт глорифікації таких осіб.

На мобільному телефоні ОСОБА_7 - «Samsung» (обліковий запис Google: ІНФОРМАЦІЯ_3 « ОСОБА_14 ») виявлено програмне забезпечення Messenger, Skype, Viber та WhatsApp. Обмін повідомленнями з користувачами « ОСОБА_12 » ( НОМЕР_6 ) та « ОСОБА_9 » ( НОМЕР_5 ) виявлено у програмному забезпеченні Viber (користувач « ОСОБА_11 » НОМЕР_4 ) (зобр. 1 дослідницької частини висновку) та збережено у вигляді знімків екрану в каталозі «Viber». Також, обмін повідомленнями з користувачем « ОСОБА_9 » ( НОМЕР_5 ) виявлено у програмному забезпеченні WhatsApp (користувач «Николай» НОМЕР_4 ) (зобр. 2 дослідницької частини висновку) та збережено у вигляді знімків екрану в каталозі «WhatsApp».

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості, та кваліфікації дій обвинуваченого, просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції при визначенні остаточного покарання не в повній мірі врахував, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щиро розкаявся, давав правдиві свідчення, які були підтверджені іншими доказами, сприяв розкриттю злочину та встановленню дійсних його обставин.

Окрім того, вказує, що судом не надано належної оцінки тій обставині, що повідомлення направлені обвинуваченим не мали системного характеру.

Також судом не в повній мірі враховано що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має сина, працює, відсутність обставин обтяжуючих покарання.

Водночас апелянт вважає необґрунтованим застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна та просить не застосовувати таке покарання до обвинуваченого, оскільки нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_7 , є у спільній сумісній власності з його дружиною.

В судове засідання захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_15 не з`явилися, хоча були повідомленні належним чином, захисник ОСОБА_15 не повідомила про причини неприбуття. При цьому, від захисника ОСОБА_6 надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням його на пункті пропуску для вирішення питання щодо гуманітарної допомоги. Враховуючи, що попереднє судове засідання було відкладено за заявою захисника ОСОБА_6 , а підтверджуючих даних щодо причини неприбуття до суду не надано, колегія суддів вважає причину його неявки не поважною.

Колегія суддів зазначає, що здійснення захисту обвинуваченого є обов`язком захисника і ця функція є пріоритетною ніж заняття будь-якою громадською діяльністю.

Окрім цього, враховуючи що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, не є особливо тяжкими та відсутність питання про погіршення стану обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутністю захисників.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав необґрунтованою апеляційну скаргу захисника та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110-2, ч. 1 ст. 436-2 КК України,за які його засуджено за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які не заперечувались також і обвинуваченим.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого, кваліфікації його дій, які не оскаржувалися й в апеляційній скарзі захисника, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх специфіку, яка стосується злочинів проти основ національної безпеки України, під час дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого.

Судом першої інстанції також були враховані й обставини, на які посилається апелянт, а саме щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки та готовності нести покарання, про що останній зазначив у судовому засіданні, після зізнання у вчиненні злочину - не змінював своєї позиції, наявність дружини та дитини; вищої освіти та позитивної характеристики.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. ст.75 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення.

За таких обставини, апеляційне прохання захисника ОСОБА_6 про зміну вироку та застосування до обвинуваченого такої правової пільги, як звільнення його від покарання на підставі ст. 75 КК України, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставним, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер, тобто наведені доводи не можуть вважатися достатніми підставами для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам та не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості.

Апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків щодо правильності призначеного останньому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу. При цьому вказані захисником в апеляційній скарзі, обставини, що на його думку суттєво могли пом`якшити покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, у зв`язку з чим, покарання призначено обвинуваченому у мінімальних межах санкцій статей закону України про кримінальну відповідальність.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника про необґрунтоване призначення обвинуваченому додаткового покаранні у виді конфіскації майна, оскільки санкція ч.2 ст.110-2 КК України передбачає обов`язкове застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, наявність права спільної власності не є для цього правовою перешкодою.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3