Справа № 446/1107/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2023 за № 0000087 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Бузька Кам`янка-Бузького району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про ведення на всій території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», (із подальшими змінами), та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним, отримавши 20.01.2023 повістку про виклик без поважних на те причин не прибув 24.01.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відправлення для проходження військової служби.

Так, відповідно до облікової картки ОСОБА_4 , маючи звання солдат рядового складу, будучи військовозобов`язаним відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також відповідно до довідки за результатами медичного огляду визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в збройних силах України», 20.01.2023 перебуваючи у приміщенні вищевказаного центру був належним чином повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини для проходження військової служби.

Однак ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за №2232-XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-XII, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 24.02.2023 до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований по АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

15.05.2023 між прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України за наведених обставин кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ст. 336 КК України у виді - трьох років позбавлення волі. Враховуючи те, що ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину, активно сприяв слідству, може виправитись без реальної міри відбування покарання, а тому слід застосувати ст. 75 КК України, згідно якої ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України. При цьому, ОСОБА_4 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15.05.2023, яка укладена ним добровільно, без примусу і призначити погоджене покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості від 15.05.2023.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 15.05.2023 та призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами в угоді.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ході судового засідання суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, які згідно з положеннями ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Також суд достовірно встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Суд перевірив та встановив, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди між прокурором та обвинуваченим не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановленої санкції ст. 336 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 від 15.05.2023 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Кам`янка-Бузької ЦРЛ не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Відтак, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.05.2023 між прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: копію довідки військо-лікарської комісії на ОСОБА_4 на 1 арк., копію картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , оригінал поіменного списку резервістів на 1 арк., розписка ОСОБА_4 про те, що останній зобов`язаний прибути 24.01.2023 о 18.год. 00хв. на дільницю оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення для проходження військової служби та ознайомлення ОСОБА_4 із ст. 336 КК України - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000087 від 13.04.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 19.05.2023.

Суддя ОСОБА_1