Справа № 559/3421/22
Провадження № 1-кп/559/68/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000353 від 01.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , уродженця с. Берег, Дубенського району Рівненської області, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України;

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_3 ; з участю потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

30.11.2022 близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу вхідних дверей до магазину «Берегиня», що знаходиться за адресою: вул. Дмитра Момотюка, буд. 89а, с. Берег Дубенського району Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ділянку голови поблизу правого ока. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді правобічної параорбітальної гематоми, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд переконався, що фактичні обставини справи не оспорюються, позиція учасників добровільна і наслідки зрозумілі, тому визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження. На підставі ч.3 ст.349 КПК України судовий розгляд обмежено допитами обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 фактичні обставини справи не оспорює, все правильно вказано в обвинувальному акті. Винен, то винен. Зробив те, що зробив. Слідству сприяв. Станом здоров`я потерпілої не цікавився, кошти на лікування не давав, збитки не відшкодував і пробачення не просив та не буде просити. Цивільний позов, розмір завданої матеріальної і моральної шкоди, витрати все визнає повністю, сплатить.

Допитана в судовому засіданні потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_5 фактичні обставини справи не оспорює. Вона продавець у магазині. Якраз тоді вимкнули світло, прийшов господар і вона мала закривати магазин. Але прийшла ще група чоловіків, які почали їй заважити закрити магазин. Вона взяла відро та кружу, щоб помити руки після зміни, хотіла вийти з магазину, але ОСОБА_8 став у дверях перед нею і не пропускав вийти з магазину, забороняв закрити магазин. В темноті раптом відчула спереду удар в праве око, почала кричати, падати. Було темно, але перед нею в той момент стояв лише ОСОБА_9 , а решта чоловіків знаходились ззаду в магазині. Потім око почало запливати, боліло, то зранку поїхала в лікарню, зняла побої, написала заяву в поліцію. Цивільний позов підтримує і просить задовольнити. ОСОБА_10 пробачення не просив, продовжує приходити в магазин, де вона працює продавцем, і насміхається з неї, погрожував, щоб забрала заяву, від нього тіпає всю, він завдав їй страждань.

За таких обставин суд вважає кваліфікацію правильною і визнає доведеним, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в умисному нанесенні тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо згідно характеристики виконкому Смизької селищної ради: живе з батьками, яким допомагає в веденні особистого селянського господарства, не працює, не одружений, допомагає по можливості старшим і одиноким громадянам, до виконавчого комітету надходили скарги від сусідів; на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 31-39 т.2). Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення згідно п.1.ч.1 ст. 66 КК України; при цьому така пом`якшуюча обставина як щире каяття відсутня: бо формальне визнання вини обвинуваченим не є щирим каяттям, оскільки він не засуджує свій вчинок і не намагається виправити ситуацію взагалі. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Прокурор просив призначити ОСОБА_3 покарання в виді громадських робіт терміном 60 год., а потерпіла та її представник аналогічне, але терміном 200 год., сам обвинувачений вказує, що в нього була операція і в спині пластина, тому важкого не може піднімати. Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч.1 ст.125 КК України і погоджується, що це мають бути саме громадські роботи, проте не мінімальним чи максимальним терміном, а ближче до середньої межі. За ч.3 ст. 56 Громадські роботи не призначаються лише особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби, і під вищезазначений перелік не підпадає обвинувачений. При цьому суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Тобто, громадські роботи не означають, що обов`язково необхідно піднімати тяжке, вид робіт буде визначено органом місцевого самоврядування з врахуванням особи засудженого і це може бути підмітання вулиць, косіння трави на кладовищі, побілка бордюрів і тому подібне. Саме таке покарання, що передбачає залучення засудженого до суспільно корисної безоплатної праці, суд вважає справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення.

Також у справі представником потерпілої в її інтересах заявлено цивільний позов з додатками в підтвердження понесених витрат, за яким просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, і витрати на правову допомогу в загальному розмірі 10030, 41грн. (а.с. 23-41, т.1).

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. За ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов… За ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуально витрати. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільний позивач і його представник просять задовольнити цивільний позов. У судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав повністю: він ознайомився з позовною заявою і додатками, мав час на підготовку, все вказано правильно, суми збитків визнає і заплати матеріальну, моральну шкоду та витрати.

Таким чином цивільний позов згідно ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 129 КПК України, ч.1 ст.1167 ЦК України суд задовольняє.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.127-129, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 4030 (чотири тисячі тридцять) гривень 41 копійка, моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень і витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1