ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/141/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 126 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/141/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 126 КК України,- ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, 10 жовтня 2022 року близько 20 години 00 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував на проїжджій частині дороги по проспекту Злуки, 25, в м. Тернополі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , причиною яких було вчинення дорожньо-транспортної пригоди, виник протиправний умисел спрямований на завдання фізичного болю останньому.

Реалізуючи свій умисел, 10 жовтня 2022 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля марки «Honda» моделі «Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на проїжджій частині дороги по проспекті Злуки, 25 в м. Тернополі та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу вчинення дорожньо-транспортної пригоди із ОСОБА_9 , з метою завдання фізичного болю останньому, розпочав рух автомобілем марки «Honda», моделі «Accord» та умисно здійснив наїзд на ОСОБА_9 , який перебував перед капотом автомобіля, тим самим завдав удар переднім елементом транспортного засобу у лівий колінний суглоб останнього.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження посилаючись на те, що його підзахисний не здійснював наїзду на потерпілого.

Вважає, що суд не з`ясував усіх обставин справи, не надав належної оцінки дослідженим доказам, чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що заява потерпілого від 11 жовтня 2022 року, рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 11 жовтня 2022 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 жовтня 2022 року, протокол проведення слідчого експерименту з таблицею ілюстрацій до нього від 16 листопада 2022 року, протокол огляду місця події з таблицею ілюстрацій до нього від 08 листопада 2022 року є побічними (непрямими) доказами, які вказують на обставини, із яких можна зробити висновок про інші факти, що встановлюються у кримінальному провадженні, прямим доказом є лише протоколом огляду відеозапису від 15 листопада 2022 року і сам компакт-диск «Axent DVD+R, 4,7 GB 120 min 16X, №20F21031217:35», який переглянуто в суді першої інстанції та на якому не відображено здійснення ОСОБА_6 наїзду на потерпілого.

Також зазначає що суд першої інстанції, надаючи оцінку фізичному болю як ознаці з яким закон пов`язує підставу кримінальної відповідальності, врахував лише його суб`єктивну складову, а саме сприйняття болю потерпілим та не звернув увагу на те, що він має оцінюватись у сукупності з іншими ознаками та доказами, які можуть дати змогу оцінити ознаку фізичного болю з об`єктивної (незалежної) точки зору.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 94 КПК України, відхиляючи надані прокурором докази, а саме протокол огляду документу від 12 жовтня 2022 року, відповідно до якого предметом огляду є консультаційний висновок спеціаліста КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» на 1 арк., рентгенограми на ім`я ОСОБА_10 у кількості 4 шт. та висновок судово-медичної експертизи № 691 від 31 жовтня 2022 року не надав їм оцінки.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити, прокурора та потерпілого, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції при прийнятті рішення вказаних вимог закону дотримано.

Встановивши фактичні обставини кримінального провадження, місцевий суд прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого як умисне завдання удару або вчинення інших насильницких дій, які завдали фізичного болю та не заподіяли тілесних ушкоджень і докладно виклав у вироку мотиви своїх висновків.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_6 своєї вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, який пояснив, що на ОСОБА_9 не наїжджав, суд вірно обгрунтував вирок поясненнями потерпілого, свідка, письмовими, речовими доказами та висновками екпертів.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_9 суд встановив, що 10 жовтня 2022 року близько 20.00 год. він, рухаючись по просп. Злуки в м. Тернополі від кільця по вул. Текстильній, зупинився перед пішохідним переходом. В цей момент відчув удар в задню частину свого автомобіля, позаду якого знаходився автомобіль Honda під керуванням ОСОБА_6 , від якого він почув запах алкоголю та викликав поліцію. Однак, через декілька хвилин ОСОБА_6 сів за кермо керованого ним автомобіля, завів його та хотів їхати, однак, він став перед транспортним засобом Honda, з метою перешкодити покинути йому місце ДТП. Незважаючи на це, ОСОБА_6 почав рух автомобілем та бампером вдарив його в лівий колінний суглоб, в результаті чого він відчув біль та опинився на капоті, а автомобіль рухався і набирав швидкість, тоді він зістрибнув з транспортного засобу, а автомобіль продовжив рух та покинув місце події.

Під час проведення з ним слідчого експерименту 16 листопада 2022 року, ОСОБА_9 відтворив події, які мали місце 10 жовтня 2022 року по просп. Злуки, 25 в м. Тернополі, зокрема механізм та спосіб спричинення йому фізичного болю, а саме наїзду на нього водієм автомобілем «Honda», моделі «Accord» та під час провденням з ним слідчої дії- пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 жовтня 2022 року, потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фото №3 чоловіка, котрий 10 жовтня 2022 року близько 20.00 год. перебуваючи на проїжджій частині по просп. Злуки, 25 в м. Тернополі за кермом автомобіля марки «Honda», моделі «Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, здійснив на нього наїзд, спричинивши таким чином тілесні ушкодження, яким виявився ОСОБА_6 ..

Постановляючи вирок суд також взяв до уваги і інші дані, які містяться у письмових, речових доказах та висновках екпертів, а саме:

- заяві ОСОБА_9 від 11 жовтня 2022 року, в якій останній вказує, що 10 жовтня 2022 року про заподіянн йому винуватцем ДТП навмисного наїзду на нього, що спричинило забій лівого коліна, як виявилося пізніше після медичного огляду на наступний день;

- рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 11 жовтня 2022 року, згідно якого 11 жовтня 2022 року о 15.12 год. надійшло повідомлення від лікаря ТМКЛ №1 Бебих про те, що до них за медичною допомогою звернувся ОСОБА_9 із діагнозом: забій м`яких тканин шийного відділу та забій лівого колінного суглобу. Виїздом СОГ встановлено, що 10 жовтня 2022 року близько 20.00 год. невстановлений водій автомобіля «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Злуки, 25, м. Тернопіль, допустив зіткнення з автомобілем «Suzuki SX4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , після чого, намагаючись покинути місце ДТП, умисно наїхав на заявника, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження;

протоколі огляду місця події з таблицею ілюстрацій до нього від 08 листопада 2022 року, з якого слідує, що об`єктом огляду місця події являється автомобіль марки «Honda», моделі «Accord», синього кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_12 . Вказаний транспортний засіб знаходиться на паркувальному майданчику, що розташований по вул. Й. Сліпого в м. Тернополі. Передня частина вказаного транспортного засобу із явними ознаками пошкодження, а саме: передній бампер із слідом деформації та пошкодження лакофарбового покриття. Декоративна решітка радіатора із тріщиною, рамка номерного знаку виготовлена із металу блискучого кольору із слідом деформації. Вітрове скло із тріщиною з правого боку автомобіля, яка переходить у центральну частину

- протоколі огляду відеозапису від 15 листопада 2022 року, та оглянутому у судовому засіданні компакт-диску «Axent DVD+R, 4,7 GB 120 min 16X, №20F21031217:35» на якому містяться відеозапис події, що мала місце 10 жовтня 2022 року на проїжджій частині дороги, що розташована по просп. Злуки, 25 в м. Тернополі. При перегляді відеозапису встановлено, що камера відеоспостереження охоплює собою проїжджу частину дороги, що розташована по проспекту Злуки, 25, в м. Тернополі. В об`єктиві камери відеоспостереження видно два автомобіля, які розташовані на проїжджій частині дороги перед світлофором одна за одною. Потерпілий ОСОБА_9 вказує, що транспортний засіб, який розташований попереду це належний йому автомобіль марки «Suzuki», моделі «СХ4», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , а транспортний засіб, який розташований позаду це автомобіль марки "Honda", моделі "Accord", синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого вчинив з ним дорожньо-транспортну пригоду. На 20:00:07 год. видно, як автомобіль марки "Honda", моделі "Accord", синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 розпочинає рух, дещо зміщуючись праворуч проїжджої частини. Окрім цього, перед капотом вказаного автомобіля виявлено потерпілого ОСОБА_9 , який зазначає, що в цей момент просив його водія, щоб останній зупинився та зачекав приїзду працівників поліції. В подальшому, під час перегляду відеозапису виявлено, що автомобіль марки "Honda", моделі "Accord", синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 продовжує рух, дещо збільшуючи швидкість та здійснює наїзд на ОСОБА_9 , який стояв лівою половиною тіла до капоту автомобіля. Потерпілий ОСОБА_9 зазначає, що у цей момент відбувся удар переднім елементом вказаного автомобіля на лівий колінний суглоб, від якого останній відчув фізичний біль, після чого впав лівою половиною тіла на капот даного автомобіля та проїхавши у такому положенні близько двох метрів зіскочив ногами із капоту з лівого боку транспортного засобу на проїжджу частину дороги. В подальшому, автомобіль марки "Honda", моделі "Accord", синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 продовжує рух прямо та зникає із об`єктиву камери відеоспостереження;

Таким чином, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою є достатніми, достовірними, допустимими та належними. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи твердження апелянта щодо відсутності прямих доказів на підтвердження факту наїзду ним транспорним засобом на потерпілого колегія суддів вважає їх необгрунтованими оскільки вони суперечать дослідженому судом відеозапису, на якому чітко відображено момент наїзду водієм автомобіля «Honda», моделі "Accord", синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 на потерпілого ОСОБА_10 , який стояв лівою половиною тіла до капоту вказаного автомобіля, при цьому удар прийшовся на лівий колінний суглоб потерпілого, який знаходився безпосередньо перед автомобілем «Honda» на дуже малій відстані від бампера цього транспортного засобу. В момент початку руху автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_6 , обвинувачений точно бачив, що потерпілий не відходить в сторону та подальший рух транспортного засобу приведе до наїзду на потерпілого, що і відбулося. Беручи до уваги габарити транспортного засобу, ОСОБА_6 вочевидь розумів, що наїзд автомобіля на потерпілого точно спричинить йому біль, тому доводи його захисника про лише суб"єктивне сприйняття відчуття болю потерпілим колегія суддів відхиляє.

Доводи захисника щодо відсутності у судовому рішенні оцінки медичної документації ОСОБА_10 , колегія суддів також вважає такими що не заслуговують на увагу оскільки місцевий суд вірно вказав що ці документи не містять інформації про заподіяні йому внаслідок наїзду автомобілем тілесні ушкодження, при цьому виходив з того, що сукупністю вищенаведених доказів доведено факт умисного наїзду на потерпілого ОСОБА_13 під час керування транспортним засобом, від чого ОСОБА_10 отримав удар в коліно та відчув фізичний біль, звертався за медичною допомогою, що охоплюється диспозицією ч.1 ст.126 КК України (завдання удару або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень), якою не передбачено відповідальності за заподіння особі тілесних ушкоджень, медична ж документація об"єктивно не може містити відомостей на підтвердження відчуття особою фізичного болю.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд дотримався вимог статей 50, 65 КК України і врахував усі обставини, які мають правове значення при виборі заходу примусу та визначенні його розміру. Обране в межах санкцій ч. 1 ст. 126 КК України покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, вірно взяв до уваги ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік, відстуність судимості, не перебування на обліку в лікарів психіатра чи нарколога, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та вірно призначив йому покарання у виді громадських робіт, яке, на думку колегії суддів зможе забезпечити превентивну мету кримінального покарання.

Отже, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_6 - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 126 КК України, - залишити без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді