Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/829/23 Провадження № 1-кс/475/151/23
У Х В А Л А

15.08.2023смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000043 від 09.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И Л А :

До Доманівського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме: на посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 03.05.2022 ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном.

Клопотання мотивоване тим, що 08.08.2023 до чергової частини відділення поліції №2 Вознесенського РУП надійшов рапорт начальника СРПП ВП №2 про те, що 08.08.2023 р. у ході відпрацювання матеріалів ЄО №1640, виявлено посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане 03.05.2022 з ознаками підробки.

08.08.2023 р. вказане повідомлення було внесено до ЄРДР №0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Так, у ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що під час відпрацювання матеріалів зареєстрвоаних в ІТС ІІШП ЄО за №1640 за фактом вчинення ДТП, поліцейськими СРПП ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, під час встановлення обставин події, було виявлено посвідчення водія, яке надав ОСОБА_5 , видане на його ім`я 03.05.2022 ТСЦ 8044 серія НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме під час перевірки зазначеного посвідчення водія за допомогою НАІС AT ІПНП виявлено, що дане посвідчення видане НОМЕР_2 28.09.2022 на ім`я ОСОБА_6 .

У ході розслідування кримінального провадження було відібрано пояснення в ОСОБА_5 , який повідомив, що близько пів року тому в мережі Інтернет на одному із сайтів, він знайшов оголошення про оформлення посвідчення водія та він вирішив скористатись послугою, замовити посвідчення водія та сплативши грошові кошти у сумі 8000 грн, отримав вказане посвідчення поштовим відправленням. У подальшому, ОСОБА_5 , неодноразово користувався отриманим водійським посвідченням, надававши його працівникам патрульної поліції, під час складання адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху.

14.08.2023 р. ОСОБА_5 надав працівникам поліції водійське посвідчення серія НОМЕР_1 , видане на його ім`я 03.05.2022 ТСЦ 8044, з ознаками підробки.

14.08.2023 р. водійське посвідчення серія НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 03.05.2022 ТСЦ 8044 оглянуто, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Зважаючи на те, що саме вилучені речові докази згідно п. 1,4 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має значення речового доказу, а також визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на майно: на посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 03.05.2022 ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи, що з метою збереження речових доказів, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, тому в даному випадку є необхідним накладення арешту на вище вказане майно.

У ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримав, просив задовольнити його, оскільки дані речі є речовим доказом.

Фактичний користувач майна, щодо якого розглядається клопотання, ОСОБА_5 , в судовому засіданні не з`явився, наддав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти його задоволення не заперечував.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали, надані до клопотання, приходжу до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судом встановлено, що у секторі дізнання ВП № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 від 09.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, у ході розслідування кримінального провадження було встановлено, що під час відпрацювання матеріалів зареєстрвоаних в ІТС ІІШП ЄО за №1640 за фактом вчинення ДТП, поліцейськими СРПП ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, під час встановлення обставин події, було виявлено посвідчення водія, яке надав ОСОБА_5 , видане на його ім`я 03.05.2022 ТСЦ 8044 серія НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме під час перевірки зазначеного посвідчення водія за допомогою НАІС AT ІПНП виявлено, що дане посвідчення видане НОМЕР_2 28.09.2022 на ім`я ОСОБА_6 .

У ході розслідування кримінального провадження було відібрано пояснення в ОСОБА_5 , який повідомив, що близько пів року тому в мережі Інтернет на одному із сайтів, він знайшов оголошення про оформлення посвідчення водія та він вирішив скористатись послугою, замовити посвідчення водія та сплативши грошові кошти у сумі 8000 грн, отримав вказане посвідчення поштовим відправленням. У подальшому, ОСОБА_5 , неодноразово користувався отриманим водійським посвідченням, надававши його працівникам патрульної поліції, під час складання адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху.

Згідно заяви від 14.08.2023 р. ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції водійське посвідчення серія НОМЕР_1 , видане на його ім`я 03.05.2022 ТСЦ 8044, з ознаками підробки.

Постановою дізнавача СД ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП ОСОБА_7 від 14.08.2023 р. посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 03.05.2022 ТСЦ 8044, яке в подальшому було поміщено до пакету №1 - визнано речовими доказами.

Прокурором ОСОБА_4 доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначеі речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

На час дії арешту предмет посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 03.05.2022 ТСЦ 8044 яке було опечатано та поміщено до пакету № 1 повиненні залишатися на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

При цьому права власника жодним чином не порушуються, оскільки після того, як відпадуть зазначені в ухвалі підстави для арешту майна, власник має право звернутися до слідчого суді з клопотанням про скасування такого арешту.

За наведених вище обставин, на підставі ст. ст. 170-173 КПК України клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК України, копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, які були присутні під час оголошення ухвали.

Іншим заінтересованим особам, які не були присутні під час оголошення ухвали, копія такої надсилається не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-175 КПК , слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000043 від 09.08.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України - на посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 03.05.2022 ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду в 5-ти денний строк з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1