У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000447 від 17 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 22 серпня 2023 року подав до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва клопотання про накладення арешту на майно, а саме на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000447 від 17 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на незаконне придбання, зберігання та подальший збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон) на території Солом`янського району м. Києва.

06.07.2023 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.

07.07.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі вище викладеного, є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №342658771 від 14.08.2023 року, на праві приватної власності за ОСОБА_5 , зареєстровано наступне нерухоме майно: 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

За таких обставин, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_5 як виду покарання у разі засудження за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, виникла необхідність у накладенні арешту на належне їй майно.

Клопотання погоджено прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилась, подала заяву, в якій просила клопотання задовольнити та розглянути за її відсутності.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та у випадку доведеності її вини, суд може призначити їй покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція вказаної статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінальногопровадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваного як виду покарання вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження та відчуження, що на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1