Справа № 591/3032/23
Провадження № 1-кп/591/107/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Суми обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000796 від 29.08.2022 з угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець м. Білопілля, українець, громадянин України, із професійно-технічною освітою, працює на посаді слюсаря-сантехніка в ДПТНЗ «Сумське вище професійне училище будівництва і дизайну», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам, представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил рф (далі по тексту - ЗС рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, і який діє на даний час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 протягом квітня-серпня 2022 року, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про розв`язання РФ агресивної війни проти України та введення у зв`язку з цим воєнного стану та підтримуючи агресивну політику Російської Федерації, діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон «Тесnо», встановлений на телефоні додаток «ОК» версії 22.6.14, із застосуванням мережі Інтернет, на власній інтернет-сторінці (акаунті) соціальної мережі «Fасеbоок» під назвою « ОСОБА_6 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вирішив поширити матеріали, в яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України та глорифікація представників збройних формувань Російської Федерації.

При цьому, ОСОБА_4 будучи досвідченим користувачем мережі Інтернет, зокрема соціальної мережі «Fасеbоок», оскільки створив персональну сторінку (акаунт) у зазначеній соціальній мережі задовго до вчинення злочину та активно користувався нею, достовірно знав, що в результаті розміщення особистих публікацій користувачами на своїх персональних сторінках, а також шляхом проставлення під публікаціями інших користувачів відміток «Нравится», відбувається розповсюдження таких публікацій у соціальній мережі «Fасеbоок» в автоматичному режимі на персональних сторінках користувачів (акаунтах) та на персональних сторінках (у так званій стрічці новин) всіх його «друзів» та «підписників», тобто поширення серед необмеженої кількості користувачів вказаної соціальної мережі.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, 10.04.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 та використовуючи вищевказаний мобільний телефон із встановленим на ньому додатком, розмістив у стрічці акаунту « ОСОБА_6 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », публікацію шляхом здійснення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з мережі Тік Ток, а саме відеозапису з написом «ІНФОРМАЦІЯ_7» із зображенням георгіївської стрічки, таким чином поширивши серед необмеженої кількості користувачів вказаної соціальної мережі матеріал, у якому міститься інформація про глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату в 2014 році.

Не зупиняючись на скоєному, керуючись єдиним злочинним умислом та продовжуючи свої злочинні дії, 29.07.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 та використовуючи вищевказаний мобільний телефон із встановленим на ньому додатком, розмістив у стрічці акаунту « ОСОБА_6 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », публікацію шляхом здійснення «репосту» з мережі Тік Ток, а саме відеозапису з написом « ІНФОРМАЦІЯ_8», таким чином поширивши серед необмеженої кількості користувачів вказаної соціальної мережі матеріал, у якому міститься інформація щодо виправдовування, визнання правомірності збройної агресії Російської Федерації проти України.

Не зупиняючись на скоєному, керуючись єдиним злочинним умислом та продовжуючи свої злочинні дії, 24.08.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 та використовуючи вищевказаний мобільний телефон із встановленим на ньому додатком, розмістив у стрічці акаунту « ОСОБА_6 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », публікацію шляхом здійснення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з мережі Тік Ток, а саме відеозапису з написом « ІНФОРМАЦІЯ_5 », таким чином поширивши серед необмеженої кількості користувачів вказаної соціальної мережі матеріал, у якому міститься інформація щодо виправдовування, визнання правомірності збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до висновку експерта № 3442/4248-4254 від 07.12.2022, за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення, у зазначених публікаціях наявні матеріали, які містять поширення: заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту; визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України та глорифікація представників збройних формувань Російської Федерації.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинив умисні, протиправні дії, які виразились у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

25 липня 2023 між прокурором та обвинуваченим з участю захисника укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинуваченого, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 436-2 КК України, при цьому обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен обвинувачений понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, потерпілі відсутні.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання, як-то щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини дає можливість застосування ст. 75 КК України.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З аналізу ст. 75 КК України вбачається, що в угоді про визнання винуватості сторони можуть узгодити звільнення від відбування покарання з випробуванням і в цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог КПК.

Керуючись ст.ст. 314-317, 370, 374, 468-475 КПК України, ст.ст. 75, 76 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.07.2023, укладену між прокурором та ОСОБА_4 у присутності захисника.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, і призначити йому узгоджене покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази, а саме майно, вилучене в ході обшуку у ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у справі в загальному розмірі 21520 (двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять) гривень 28 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Суддя ОСОБА_1